ÖF VERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1 8S5, N:0 7. 57 





Fimr 



»et: 



Beräknadt: 





I. 



II. 





Lj2 



70, 1 5 



— 



70,2 4 



Hxa 



7,07 



— 



7,32 



N 



— 



7,(fi 



6,83 



0. 



— 



— 



15,61 



100,00. 



Salterna med baser kristallisera i allmänhet dåligt. Kalium- 

 saltet är oerhördt lättlösligt i vatten. Barium saltet afskiljes så- 

 som en hinna på ytan, om en i värme mättad lösning afkyles 

 eller afdmistas vidare. Amoniumsaltet kristalliserar i färglösa, 

 glänsande romboedrar. 



Hy dr oklor ätet, C3H7 . C6H3<t^^tj TTj '^ ' , är i kallt 



vatten mycket, i varmt temligen svåiiösligt. Det kristalliserar 

 ur en afsvalnande lösning i färglösa, starkt glasglänsande, platta 

 nålar med tillspetsade ändar. Det innehåller ej vatten. 



Funnet: Beräknadt: 



Cl 14,67 14,70. 



Kloroplatinatet, [C^^ß.^^0^ . NH3Cl]2PtCl4 + 2H.,0, afskiljer 

 sig i gula, i vatten svårlösliga prismer eller platta nålar, då en 

 varm med saltsyra försatt lösning af hydrokloratet hälles i en 

 varm platinakloridlösning. Kristallerna innehålla 2 molekyler 

 vatten, som bortgå vid 110°. 





Funnet: 



B 



eräknadt 





I. 



II. 







Pt 



22,39 



22,3 9 





22,7 3 



H.O 



4,24 



— 





4,21. 



Sulfatet, [CjoHigOo • NH2]oH2S04 + 5H2O. Amidosyran 

 löstes i ett stort öfverskott af varm utspädd svafvelsyra och 

 lösningen afkyldes. Härvid utkristalliserade saltet i till bollar 

 förenade blad, svårlösliga i vatten. Ofverraskande är, att 

 saltet eger neutral sammansättning. Vattenhalten bortgår 

 vid 140°. 



