78 RYDBERa, MÄTTNINGSKAPACITET OCH ATOMVIGT. 



Såsom liäraf synes, eger en förskjutning rum, så att minimi- 

 antalet oxider infaller för värden på atomvigten något (ungefär 

 4 enheter) lägre än nodernas. Att den första stora periodens 

 noder visa ett afvikande förhållande, bör ej förvåna, då man 

 erinrar sig dess stora olikhet med de öfriga i andra fall. 



Den anförda kurvans maxima och minima inträffa vid föl- 

 jande värden på atomvigten 



maxim, eller minim.: 12 3 4 5 6 9 

 atomvigt: 11 37 61 83 103 131 192 

 och de åm.nen^ som ega största antalet oxider, äro enligt ta- 

 bellen jemte tillhörande atomvigter 

 max. eller min. : 2 3 4 5 6 9 



ämne: Cl Mn Br Mo Ru Y Os 



atomvigt: 35,37 54,8 79,76 95,9 103,5 126,54 < 192,& 

 Äfven i detta fall gäller det således, att båda serierna af tal- 

 värden icke fullt sammanfalla, utan att en mot den förra sva- 

 rande förskjutning inträdt. 



Då man erinrar sig, att de i närheten af noderna liggande 

 ämnena äro de, för hvilka amplituden vid den periodiska egen- 

 rörelsen hos atomerna måste antagas vara minimum, de i våg- 

 bergens eller vågdalarnes yttersta punkter belägna deremot vid 

 likartade atomer visa största attraktion eller repulsion och der- 

 för efter all sannolikhet ega största amplitud i sin periodiska 

 rörelse, följer således af det föregående, att 



de ämnen, som ega minsta antalet oxider, äro belägna i 

 omedelbar närhet af de punkter, der den periodiska rörelsens 

 amplitud måste antagas hafva sitt minimum; 



de ämnen deremot, som ega. högsta antalet oxider, äro be- 

 lägna närmast de punkter, der den periodiska rörelsens ampli- 

 tud måste antagas hafva sitt maximum. 



Den förskjutning, hvarom ofvan talats, härleder sig sanno- 

 likt derifrån, att det är föreningar mellan de enkla ämnena och 

 ett bestämdt af dem, nämligen syret, hvarom här är fråga. Man 

 kan a priori vänta, att förhållandena skola gestalta sig olika vid 

 olika ämnen, och för att vinna ytterligare stöd för de uppstälda 



