86 KAHLMETEK, TEiMPERAT:S INFLYTANDE PÄ ELEKTROM. KRAFTEN. 



Vid A befan sig en strömbrytare, så anordnad att strömmen 

 mellan kontakten 1 och 2 slöts något före kontakten 1 och 3. 

 Derigenom undveks att hela Daniell gick genom elementet X, 

 hvarigenom en störande polarisation kunnat uppstå, då man ju 

 ej genast kan afpassa motstånden så, att strömmen i grenen 

 AXB blef noll. Vid F och K voro tvenne motstånd insatta, 

 hvilka hade ett tvåfaldigt ändamål, dels att göra motståndet i 

 banan så stort, att små krafter (polarisation, termoelektriska) 

 blefve af negligabelt inflytande, dels ock att skydda etalonen 

 för alltför starka strömmar. Motståndet F var 257,9 Ohm (en- 

 ligt en bestämning af Doc. S. Arrhenius^) och af oss antaget 

 = 258 Ohm. Motståndet K bestod af 4 rullar, hvars samman- 

 lagda motstånd var 44,4 Ohm. Enligt lagen för strömförgre- 

 ning fäs, om D och X betyda E. M. K. hos Daniell och den 

 undersökta stapeln, r motståndet i grenen AB, r' motståndet i 

 grenen ADB, elementet D inberäknadt, och om vidare mot- 

 ståndet r afpassas så att ingen ström går genom grenen AXB: 



X = -^^, . I) 

 r + r 



Elementet X bestod af två glasbägare, sammanbundna ge- 

 nom ett u-formigt rör. I hvardera bägaren voro insatta en 

 metallskifva samt en termometer, båda fastade i en kork, som 

 tillslöt bägaren. Skifvorna voro alla af samma form och yta 

 (250 qv.-mm.), hvaraf 200 qv.-mm. stod i vätskan, med undan- 

 tag af Ni och Co, som voro kubiska, samt fastlödda vid kop- 

 partrådar. Lödningsstället var öfverdraget med ett tjockt lager 

 af fernissa, och koppartådarna insatta i smala glasrör, som ned- 

 till voro tillslutna med lack, pä det ingen vätska skulle kunna 

 nå tråden. Det u-formiga röret var i sina ändar tillslutet med 

 djurhinnor, som naturligtvis ombyttes för hvarje ny vätska. 

 Vätskan i u-röret var i de flesta fall densamma som i endera 

 bägaren och då' alltid densamma som den för tillfället upp- 

 hettade. Då vätskorna genom diffusion så småninoom blandas, 



•) ÄKUHENius: Bihang till Vet.-Akad. Handl. B. 7, 1883. 



