ÖFVEKSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1885, N:0 7. 101 



till en af handling: »Die Thermodynamik chemischer Vorgänge» i), 

 visar han, att man kan, om man tillämpar de båda hufvud- 

 satserna i mekaniska värmeteorien på förloppet uti en opolari- 

 serbar stapel, ur de förändringar E. M. K. undergår med tem- 

 peraturen sluta till, hur stor del af det kemiska värmet i sta- 

 peln som ej omsattes i elektricitet. Som hans slutformel af ett 

 par andra här nedan omnämda författare begagnats som ut- 

 gångspunkt, och hans resonnemang är ganska kort, tillåta vi 

 oss att referera dess hufvudinnehåll. Helmholtz påpekar först 

 att vid evalueringen af kemiska processers arbetsvärde måste 

 man mer än hittills vanligen skett taga hänsyn till de för- 

 ändringar med afseende pä aggregationsform och täthet, som 

 vanligen åtfölja de kemiska reaktionerna. Dylika förändringar 

 kunna åstadkomma ett arbete dels under form af värme dels 

 under någon annan energiform. Men enligt Carnots teorem 

 kan ett visst värmeqvantum blott delvis förvandlas i arbete, 

 under det resten öfvergår såsom värme från den varmare krop- 

 pen till den kallare. Man bör derför, menar H., äfven vid de 

 kemiska processerna skilja mellan den i andra energiformer för- 

 vandlingsbara delen af den kemiska energian, denna del kallar 

 han den fria energien, och den del som blott uppträder såsom 

 värme, af H. benämd bunden energi. Uti denna delning af den 

 kemiska energien tror sig H. finna orsaken till det kända förhållan- 

 det, att de kemiska förändringarna ej alltid äro betingade af 

 den största värmeeffekten, utan att det till och med ges för- 

 eningar, hvilkas bildande alstra köld. Det är nemligen, enligt 

 H., den fria energien som verkar vid de kemiska förändringarna. 

 För att bestämma förhållandet mellan den fria energien och den 

 totala måste i allmänhet processen vara reversibel. Detta är 

 förhållandet med förloppet vid de konstanta staplarna, om man 

 antager strömintensiteten så liten, att det JoULE'ska värmet i 

 ledningstråden kan försummas. Om elektricitetsmängden de ledes 

 genom ett galvaniskt element i positiv led, d. v. s. samma som 

 den rigtning hvari elementets egen E. M. K. vill föra elektrici- 

 ') Helmholtz: Sitz. ber. d. pr. Alcad. der. Wiss. pag. 22, 1882. 



