ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 188 5, N:0 7. 103 



Eqv. (1) kan då omskrifvas till 



ldQ = ^de + d^de (5) 



I denna eqvation betyder sista termen i högra menibrum 

 mekaniska eqvivalenten af den värmemängd, som måste tillföras 

 (eller fråntagas) elementet, för att kompensera de olika värme- 

 eflFekterna vid negativa och positiva polen i följd af elektricitets- 

 mängdens ds gång genom elementet i positiv rigtning. 



Sätta vi dß ~ o, få vi ock ur eqv. (5) 



IdQ==B.f^de (6) 



1 denna eqv. är B och de enligt antagandet alltid positiva, 



o dp 

 tecknet i högra membrum beror således pa ™- , d. v. s. pa för- 

 ändringen af E. M. K. med temperaturen. Man får derföre 

 följande schema ur eqv. (6) 



-J- '> o, således dö > o 

 de 



TT- < o, således dO <_ o 



06 



I förra fallet, d. v. s. då E. M. K. växer med temperaturen, 

 måste värme tillföras, för att elementets temperatur efter att 

 elektricitetsmängden de passerat detsamma skall förbli konstant. 

 I senare fallet måste värme bortföras. Nu är å andra sidan 

 tydligt, att vid de element, der det i stapeln alstrade värmet i 

 följd af de kemiska processerna är större än det i strömenergi 

 omsatta, genomgången af elektricitetsmängden de skall ha till 

 effekt en uppvärmning af elementet. Om åter motsatsen eger 

 rum, d. v. s. mera värme förbrukas i strömenergi än hvad de 

 kemiska processerna lemna, sä att elementet arbetar på bekost- 

 nad af sitt eget värme, så måste då elektricitetsmängden de 

 genomgår elementet en afkylning ega rum. Sammanställes detta 

 med det föregående, får man följande lag. Hos de element, der 

 E. M. K. aftager då elementet upphettas, är det kemiska värmet 

 större än det i strömenergi omsatta. Hos de åter, der E. M. K. 



