104 KAHLMBTEB, tEMPERAT;S INFLYTANDE PÄ ELEKTKOM. KRAFTEN. 



växer med temperaturen, är det kemiska värmet mindre än det 

 i strömenergi omsatta. 



Som redan är nämdt hafva ännu ett par forskare sysslat 

 med denna fråga, ehuru resultatet af deras undersökningar först 

 långt efter sedan vi afslutat vår undersökning, kommit till vår 

 kännedom. Dessa äro Czapski och Gockel. Czapskis ar- 

 bete^) är ett försök att experimentelt verifiera Helmholtz' 

 ofvan anförda teori. C. utgår derför från eqv. (6), som han 

 skrifver, 



då allt räknas i kalorier. Han har sålunda först att beräkna 

 värmeeifekten af de kemiska processerna i stapeln, då elektrici- 

 tetsmängden £, bestämd i lämpligt mått, genomgår densamma. 

 Detta låter sig temligen lätt göra enligt Faraday's lag med 

 kännedom af de termokemiska talvärdena, om man väljer så- 

 dana stapelkombinationer, der det kemiska förloppet är enkelt 

 och säkert kändt. Derefter beräknas värmeeqvivalenten af det 

 arbete, som vid den observerade potentialskilnaden mellan po- 

 lerna utföres af elektricitetsmängden e. Vidare bestämmes ge- 

 nom observation ~ , d. v. s. förändring i E. M. K. med tem- 



3 o . dp . ' 



peraturen. Man får sålunda qvantiteten ^.-p . £ bestämd, hvil- 



ken till sitt värde bör vara skilnaden mellan det kemiska vär- 

 met och det i elektricitet omsatta. Hvad som bestämdes genom 

 observation var således den ifrågavarande kombinationens E. M. 

 K. vid en viss temperatur och dess förändring vid en ändring 

 af temperaturen. 



De af CzAPSKi undersökta stapelkombinationerna voro 

 några få, dessutom bestämde han ändringen iE. M. K. genom 

 en upphettning af elementet i sin helhet. Resultatet af hans 

 undersökning blef^ att den af Helmholtz deducerade formeln 

 för beräkningen af skilnaden mellan det kemiska värmet och det 



') CzAPSKT: WiEDEMANNS Annal. Rd. 21, 1884. 



