130 BÄCKLIN, OM DET GALVANISKA LEDNINGSMOTSTÄNDET. 



ståndet ungefär lO^o månad efter gjutningen är större än de 4 

 sista under första dygnet observerade värdena, oaktadt tempe- 

 raturen är lägre, livilket ej heller kan förklaras utan antagandet 

 af mycket stora observationsfel, så framt man ej får anse en 

 oscillation i motståndet liafva egt rum. Hos leg. 90 proc. Bi 

 -f- 10 proc. Sn kan ett tilltagande af motståndet ej med någon 

 säkerhet iakttagas under de 4 första dagarna efter gjutningen. 

 Visserligen äro tvenne värden, de vid 54,3 2 t. och 97,6 7 t. obser- 

 verade, något större än det närmast föregående, dock ej mer än 

 att det kan förklaras af den då rådande ungefär 1° högre tem- 

 peraturen. Det efter ungefär lOVo mån. observerade värdet 

 visar dock här med bestämdhet på en stigning i motståndet, 

 ty ehuru temperaturen då är lägre än vid något föregående till- 

 fälle, är dock det observerade motståndet högre än alla de vär- 

 den, som iakttagits från och med 1,7 2 timmar efter gjutningen^ 

 och den iakttagna höjningen är äfven här alltför stor för att 

 kunna vara förorsakad af ett observationsfel. För dessa båda 

 legeringar tyckes sålunda gälla satsen: deras ledningsmotstånd 

 förändras under tiden efter gjutningen med en oscillerande rö- 

 relse, som börjar med ett aftagande. Nya undersökningar be- 

 höfvas dock, innan det kan afgöras, om ett dylikt märkvärdigt 

 förhållande verkligen eger rum. 



Det kan vara skäl att i sammanhang härmed påpeka att 

 en stigning i ledningsmotståndet med tiden äfven förut obser- 

 verats och omnämts af Matthiessen och VoGT^). Detta gäller 

 legeringar af vismut och bly, som, efter att ha varit upphettade 

 till 100° och sedermera afkylts, under ett par dagar visat ett 

 stigande ledningsmotstånd, fastän temperaturen fallit. På samma 

 ställe namnes ock, att motsatsen visat sig ega rum hos vismut- 

 tenn-legeringar. Det skulle således hos dessa kroppar förekomma 

 ett aftagande i motståndet med tiden ej blott efter det de varit 

 smälta utan äfven efter en någorlunda betydlig temperatur- 



') PoGG. Ann. B. 122. 



