142 BÄCKLIN, OM DET GALVANISKA LEDNINGSMOTSTÅKDET. 



beror af temperaturen men ej af tiden, livilket senare deremot är 

 fallet med legeringarna. Hos dem skulle då kunna antagas en 

 dylik koércitivkraft. Att dess verkan efter en upphettning ej 

 märktes, utan blott efter afkylning, kunde bero på, att vid den 

 högre temperaturen smådelarnes rörelser äro lifligare. Dess stor- 

 lek mäste anses bero på ingrediensernas relativa mängder, så 

 att koércitivkraften är jemförelsevis ringa, då en af ingredien- 

 serna är mycket öfvervägande. Det observerade minimum skulle 

 då möjligen kunna förklaras så, att i den legering, 50 proc. Bi 

 + 50 proc. Sn, der det observerades, funnes en öfvervägande 

 mängd af någon ingrediens. Som dock detta ej är fallet med 

 hvarken vismut eller tenn, skulle detta tyda på tillvaron af en 

 kemisk förening deri, blandad med smärre mängder af de 

 båda metallerna. Inginge också ämnena i den i samma propor- 

 tion som i legeringen, skulle dess formel vara Bi^Sn^. I fig. 3 

 Tafl. XIX är för öfrigt utsatt läget af några kemiska förenin- 

 gar i trakten af förminskningskurvans maximi- och minimi- 

 punkter för att underlätta försök att genom ytterligare under- 

 sökningar afgöra om deras tillvaro. 



