ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1885, N:0 7. 145 



lastning framkallar en permanent förlängning, och då vid be- 

 stämningen af de elastiska förlängningar, som lagts till grund 

 för beräkning af modulen, man således stannar i ovisshet om, 

 huruvida icke en större eller mindre permanent förlängning deri 

 ingått, något som kan misstänkas af de rätt olika resultat, som 

 i detta hänseende med olika sträckningssätt erhållits, så blir den 

 vid första påseendet så enkla frågan betydligt invecklad. 



Dessa frågors historia bestyrker ock detta förhållande, men 

 då jag kan hänvisa till G. Wertheims omfattande arbeten och 

 skrifter inom dessa områden, deri han äfven lemnat en kort- 

 fattad framställning öfver de undersökningar, som före hans tid 

 blifvit gjorda inom elasticitetsläran i), får jag inskränka mig till 

 en kort framställning öfver dessa frågors utveckling sedan hans 

 tid i den mån, de ega samband med egna undersökningar. 



Som Wertheim fann att de elastiska förlängningarna icke 

 kunde strängt skiljas från de permanenta, uppstälde han såsom 

 definition på elasticitetsgräns den belastning på ytenheten (qva- 

 dratmillimeter), som åstadkommer en permanent förlängning af 

 0,0000 5 af trådens ursprungliga längd. Efter honom antogs 

 denna benämning af flere fysici, och då annorlunda ej utsägas, 

 menar man med elasticitetsgräns i vetenskaplig mening just 

 denna s. k. WERTHEiM'ska. Förutom det godtyckliga i denna 

 definition har hon den olägenheten, att man ej med noggrann- 

 het kan bestämma denna belastning. Såsom är visadt exempel- 

 vis af öfverdirektör K. Styffe och prof. R. Thalén-), och 

 som äfven framgått af egna undersökningar, kan sträckningen 

 nemligen göras så, att elasticitetsgränsen efter denna definition 

 betydligt varierar. 



Olägenheten af svårbestämningen och möjligtvis något af 

 godtyckligheten tror öfverdirektör Styffe sig kunna borttaga 

 genom den definition, han å denna gräns uppstält efter de vidt- 

 omfattande undersökningar, han och professorerne R. Thalén 



') Anuales de Chimie et de Physique, 3: me serie, 1844, sid. 385 o. f. 

 -) JerE-Kontorets Annaler 1866, sid. 49. — Öfversigt af Vetenskaps-Akademiens 

 Förhandlingar 1863, sid. 431. 

 Öfvers. af K. Vet-Aknd. Förh. Arg. 42. N:o 7. lÖ 



