ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1885, N:0 7. 167 



stora bänken, der korrektioner ej beliöfts, varit tillräckligt för 

 slutsatsernas allmängiltigliet inom det undersökta området. 



För att finna förhållandet mellan den WERTHEiM'ska ela- 

 sticitetsgränsen och galvanometerns utslag erhålles mer än till- 

 räcklig noggrannhet denna 3:dje korrektion förutan. På för- 

 hållandet mellan den elastiska förlängningen och den permanenta, 

 sådant detta visar sig vid upprepade sträckningar, ha dessa 

 korrektioner intet inflytande, något som praktiskt visar sig deraf, 

 att samma spegelafläsningar vid upprepade sträckningar er- 

 hållits. 



Tillvägagångssätt vid sträckningen. 



Sedan termoelektriska stapeln blifvit påsatt tråden, hängslet 

 satt på l:sta delstrecket och belastadt med en vigt, som ej vid 

 sin uppförning till armens ände ansågs kunna sträcka tråden 

 utöfver elasticitetsgränsen, och apparaten så lemnats i ro, tills 

 galvanometern visade, att värmeförhållandena i tråden blifvit kon- 

 stanta, fördes hängslet upp till armens öfversta streck (vid finare 

 trådar, kortare väg), hvarefter först galvanometerskalan och der- 

 efter förlängningsskalan observerades. Sedan nålen intagit sitt 

 jemnvigtsläge, återfördes hängslet till utgångspunkten, och obser- 

 vationerna upprepades. 3 å 4 sådana sträckningar voro till- 

 räckliga för att få afläsningarna i båda tuberna att blifva kon- 

 stanta eller i alla fall understigande observationsfelen. Dessa 

 första sträckningar hade till ändamål att finna förhållandet mel- 

 lan den elastiska och permanenta förlängningen, üerefter be- 

 lastades hängslet med så många vigter, att de kunde anta- 

 gas vid sin uppföring på armen skola åstadkomma brott. Nu 

 gjordes uppföringen stegvis med ^/^, 1 eller 2 streck och ska- 

 lorna aflästes efter hvarje sträckning. Undantagsvis återfördes 

 hängslet till utgångspunkten, men i regeln uppfördes vigterna 

 direkt till det - öfverliggande delstreck, som gjorde tillskotten i 

 belastningen lika stora. Det öfriga torde framgå af de exempel 

 på sträckningsförsök med lilla bänken, som i tabellerna an- 

 föras. 



