ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1885, N:0 7. 173 



konstanta utslag, de negativa och motsvarande positiva sins- 

 emellan lika. 



utslagen vid stigande belastningar voro ock till en början 

 proportionella mot belastningen för att derefter så småningom 

 aftaga. 



Den företeelsen, att de första sträckningarna lemnade mindre 

 utslag, kan förklaras på följande sätt. I förlängningen af trä- 

 den ingå 2 delar, en elastisk och en permanent. Den förra ger 

 anledning till en afkylning af tråden, den senare till en upp- 

 värmning. Utslagets storlek är således beroende af dessa båda, 

 hvarandra motverkande faktorer. Första sträckningens mindre 

 utslag kan således bero antingen deraf, att den elastiska för- 

 längningen är mindre eller den permanenta, större än vid de 

 följande, eller ock möjligen af dessa båda orsaker. Att den 

 elastiska förlängningen vid l:sta sträckningen icke är mindre än 

 vid de följande, framgår deraf, att det positiva utslaget vid trå- 

 dens sammandragning efter belastningens borttagande genast 

 blef lika eller — en eller annan gång — i det närmaste lika 

 med de negativa utslag, som de följande sträckningarna lemnade. 

 Det 2:dra negativa utslaget blef alltid större än det l:sta, och 

 der det icke redan nu var lika med det motsvarande positiva, 

 erhöll det vid de följande sträckningarna denna likhet. Då den 

 elastiska förlängningen och sammandragningen redan vid l:sta 

 sträckningen således måste antagas vara lika stora som i de 

 följande, kan det mindre utslaget vid denna sträckning icke bero 

 på annat än den uppvärmning, tråden erhållit genom permanent 

 förlängning. En undersökning af de erhållna förlängningsskal- 

 delarna visar ock, att ju mera förlängningen här öfverstigit de 

 senare erhållna förlängningarna, ju mera har utslaget afvikit 

 från de följande. Der tråden vid sin l:sta sträckning icke släppt 

 hela sin permanenta förlängning, har utslaget vid den 2:dra vis- 

 serligen varit mindre än det normala, men visat en tydlig ten- 

 dens att gå dit. Då de aflästa skaldelarne visa samma förläng- 

 ning som sammandragning, hafva ock de negativa och positiva 

 utslagen blifvit lika. Af detta galvanometerns förhållande styr- 



