174 ISBERG, GALVAN.-BESTÄMN. AF ELAST. -GRÄNS M. M. HOS .lERNTRAL». 



kes man i den uppfattningen, som förut blifvit framstäld, att 

 genom upprepade sträckningar den permanenta förlängningen 

 verkligen kan skiljas från den elastiska. H vad nu angår sträck- 

 ningen ntöfver den gräns, till livilken de permanenta förläng- 

 ningarna blifvit borttagna, så bestämmes tydligtvis äfven här 

 utslagen af de båda ofvan omnämda faktorerna. Ar det så, att 

 antingen ingen permanent förlängning uppstår eller ock sa, att 

 den är för lika belastningar lika, så bör utslagen vara propor- 

 tionella mot belastningen. Blir, under det belastningen ökas 

 med samma tillskott, den totala belastningen sådan, att den der- 

 igenom uppkomna permanenta förlängningen öfverstiger den förut 

 erhållna, böra utslagen förminskas. En blick på kurvorna visar 

 ock, att så varit förbällandet, men det märkvärdiga härvid är^ 

 att denna punkt — på kurvan utmärkt med en cirkel — ligger 

 så nära den WERTHEiM'ska elasticitetsgränsen, sådan den af 

 mig bestämts, att just denna punkt, der utslagen upphört att 

 vara lika stora, utan sä synnerligt stora fel skulle kunna sättas 

 i stället för den WERTHEiM'ska gränsen. A tabellerna, som 

 visa läget af dessa punkter hos de olika trådarna, framgår detta 

 fullständigare. Tradens hårdhetsgrad inverkar dock på sam- 

 stämmigheten. 



Hafva nu utslagen genom den stigande uppvärmningen, fram- 

 kallad af ökad permanent förlängning vid stigande belastning, 

 börjat aftaga, gå de derefter med jemnt fastän ej proportionelt 

 fallande mot nollpunkten. I närheten af denna visade det stun- 

 dom sig, att utslagen först visserligen blefvo en eller annan 

 skaldel negativa, men derefter gick nålen 1 å 2 skaldelar öfver 

 åt positiva sidan, innan nålen kom i hvila. 



Häraf och af den långsamhet, med hvilken nålen återgick 

 till midläget, ser man tydligtvis, att den permanenta förläng- 

 ningen icke framkom på en gång, utan att tråden vid första 

 påkänningen utvecklade så mycken elastisk kraft att afkylnin- 

 gen deraf icke fullt negerades af uppvärmningen genom den 

 permanenta förlängningen. Snart nog är emedlertid denna kraft 

 uttömd och uppvärmningen börjar. Vid nästa i ordning föl- 



