176 ISBERG, GALVAN. -BKSTÄMN. AF ELAST. -GRÄNS M. M. HOS JERNTRAD. 



brottbelastningen, att den i praktiskt hänseende blir oanvändbar 

 +br beräkning af tillåten belastning för undvikande af formför- 

 ändring hos en konstruktion. Säsom elasticitetsgräns torde denna 

 punkt således icke vara användbar, men just derför, att de per- 

 manenta förlängningarna, sedan denna punkt passerats, så be- 

 tydligt tilltaga, att träden för bärande af belastningar öfver 

 denna punkt måste anses oanvändbar äfven under en kortare 

 tid, så torde denna punkt kunna tagas till utgång för beräkning 

 af högsta möjliga bärförmåga, d. v. s. ersätta den hittills an- 

 vända s. k. brottbelastningen. Att t. ex. vid en konstruktion 

 säga, det 6-faldig bärsäkerhet tagits, ger endast då en föreställ- 

 ning om konstruktionens verkliga styrka, då man får antaga att 

 materialet vid en belastning som stiger till 6 ggr den använda, 

 förändrar sig likformigt ända tills brott inträder, ett antagande, 

 som naturligen är stridande mot verkligheten. Tages återigen 

 omhandlade punkt till utgång för en sådan beräkning, så är det 

 visserligen sant, att icke heller till denna full likformighet eger 

 rum, men derigenom att de belastningar, som åstadkomma den 

 största oproportionaliteten, ej inkommit i beräkningen, blir felet 

 här så obetydligt, att det ej behöfver tagas i beräkning. 



Ny elasticitetsgräns. 



Den punkt, der galvanometerutslagen börja falla, synes der- 

 emot vara lämplig att antaga såsom kännetecknande för elasti- 

 citeten. Den påvisas nämligen sjelf af materialet och skiljer sig 

 derigenom från de förut antagna, godtyckliga definitionerna och 

 är lätt bestämbar. För trådar af jern skiljer han sig icke sä 

 mycket från det alldagliga uttrycket, att icke ett utbyte af 

 dessa begrepp lätt kan låta sig göra, och stor sannolikhet synes 

 mig finnas, att förhållandet skall blifva ungefär detsamma äfven 

 vid andra metaller. Elasticitetsgränsen skulle då kunna defini- 

 eras såsom den sista belastning på ytenheten, för hvilken trådens 

 afkylning är proportionel mot belastningen. 



Det närmare förhållandet mellan den WERTHElM'ska ela- 

 sticitetsgränsen och gränsen så definierad och bestämd med gal- 



