43 



Ofversigt af Kongl. Vetenskaps-Akademiens Förhandlingar 1885. N:o 8. 



Stockholm. 



Bidrag till kännedom af nagTa mineraliers specifika 



värme. 



Af P. E. W. ÖBERG. 



Tatl. XXIX. 

 fMeddeladt den 11 Oktober 188.=;.] 



Vid undersökning af sarainansatta fasta kroppars specifika 

 värme iakttog Regnault'^) att för jernoxid, framställd på 

 kemisk väg, minskades värmekapaeiteten i samma män, som 

 oxiden underkastades starkare glödgning, för att slutligen närma 

 sig den mineralriket tillhöriga Jernglansens. Ehuru denna iakt- 

 tagelse ej torde berättiga dertill, så gaf den likväl de svenska 

 metallurgerna Starbäck-) och L. Rinman^) anledning till en 

 förmodan, att värmekapaciteten skulle minskas äfven hos jernets 

 såsom hergmalmer förekommande naturliga oxider genom den 

 bränning, de undergå vid röstningen. De framställde sitt an- 

 tagande såsom en förklaring af det bekanta faktum, att den 

 rostade malmen pa masugnen i allmänhet drager mindre kol än 

 den orostade. Att det ej egde någon grund framvisades seder- 

 mera af Dellvik. Han bestämde nämligen*) sp. värmet hos 

 orostad och rostad svartmalm från Rällingsbergs grufva i Da- 

 larne. Den härvid funna skilnaden var så obetydlig, att den 



') Ann. d. chim. et d. Phys. Ser. 3 Bd. 1 p. Ho (.är 1841). 



2) Jerukont. Ann. 1844, pag. 121. 



^) Jernkont. Ann. 1851, pag. 151. 



•») Öfvers. af Vet.-Akad. Förh. 1859, p. 439. 



