64 ÖBERG, NÅGRA MINERALIERS SPECIFIKA TÄRME. 



att differenserna mellan dessa minerals Sp. värme ej blifva 

 större vid högre värmegrader, samt beräknar de olikheter i 

 kolåtgång, som dessa differenser föranleda, så befinnas dessa 

 vara så obetydliga, att de ej kunna i nämnvärd mån inverka 

 på tackjernstillverkningens ekonomiska resultat. Härvid måste 

 likväl undantag göras för den kolsyrade kalken, emedan denna 

 vid upphettning afgifver sin kolsyra samt derigenom binder en 

 värmeqvantitet, som af silikaten ej tages i anspråk. 



Så när som på det mesta af jern- och manganoxidulen, som 

 reduceras och ingår i tackjernet, finnas natuiiigen beskickningsmi- 

 neralens beståndsdelar i de färdigbildade masugnsslaggerna. Dessa 

 komma derföre att utgöras af Kalk-Talksilikater med några 

 procent Lerjord, Jern- och Manganoxidul, hvari än Kalken än 

 Talken är öfvervägande. Då den förre bidrager att nedsätta 

 sp. värmet och den sednare att höja det, så bör en kalkrik 

 slagg hafva lägre sp. värme än en talkrik. Den mest talkrika 

 slagg, hvarpä analys blifvit publicerad i Jernkont. x\nn. för de 

 sista .30 åren, är från Björneborg i Yermland, under det att den 

 kalkrikaste är från Wigan i Lancaschire. Beräknas sp. värme 

 för dessa på grund af deras sammansättning, så utgör det för 

 den förra 0,197 och för den sednare 0, 177. Sp. värmet (0,i 865 

 och 0,1888) för de undersökta slaggerna (N:is 62 — 65) ligger, 

 som, synes, mellan dessa tal. Resultatet i afseende på frågan 

 om kolåtgången blifver således detsamma, antingen man utgår 

 från beskickningsmineralen eller de deraf bildade slaggerna. 



