ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1885, N:0 8. 69 



fattareverksamliet, så synes äfven denna hafva bestått hufvud- 

 sakligen i att bearbeta livad som redan före honom var bekant. 

 Ocli tabellen öfver månens rörelse bland djurkretsens tecken 

 innehåller ju i sak ingenting nytt, om också uppställningen i 

 tabellform härrör från honom. Halliwell^) framkastar vis- 

 serligen den förmodan, att »Homo signorum« (d. v. s. afbildningen 

 af en menniska, med de tolf himmelstecknen fördelade på olika 

 ställen af kroppen), hvilken i senare kalendarier och almanackor 

 allmänneligen brukade finnas införd, ledde sitt ursprung från 

 Petrus de Dacia, men denna gissning torde väl tills vidare fä 

 betraktas såsom obestyrkt, och man har öfver hufvud taget allt 

 skäl att, såvida ej några hittills okända aktstycken komma i 

 dagen, instämma i Baldi's yttrande, då han om Petrus de 

 Dacia säger : lascib scritte molte operette . . . tion fii perb tale, 

 che arrivasse alV eccellenza-). 



Ännu har jag dock ej berört frågan om författareskapet 

 till den i Cod. Ottobonianus n:o 1389 befintliga ms geometrice. 

 I sjelfva verket kunde det synas, som om ej många ord behöfde 

 spillas på denna fråga, så att arbetet utan vidare kunde tiller- 

 kännas Bradwardin, hvilken i flere århundraden gällt såsom 

 författare dertill. Emellertid har den förnämste nu lefvande 

 kännaren af matematikens historia under medeltiden, furst Bal- 

 dassarre Boncompagni, muntligen meddelat mig, att han ej 

 anser omöjligt, det Petrus de Dacia verkligen är den sann- 

 skyldige författaren^). 1 alla händelser torde det dock vara för- 

 bundet med synnerligen betydande svårigheter att definitivt af- 

 göra frågan; i sjelfva handskriften har jag ej lyckats finna nå- 

 gon ledtråd dervid. Lättast skulle utredningen ske, om man 

 kunde anträfta någon handskrift af arbetet, hvilken förskrefve 



*) Halliwell, auf. arb. sid. 117. 



'^) Baldi, Cronica de' mntemalici. Urbino 1707, 4:o, sid. 82. 



') Att matematiska arbeten frän medeltiden under flere åi hundraden tillskiif- 

 vits orätt författare, är, som bekant, ej alldeles exempellöst. Jag vill blott 

 påminna om den af Schöner 1534 utgifna skriften Algorismus demonstratua 

 de integris, till hvilken Regiomontanus ända in i vara dagar ansetts vara 

 författare, ehuru arbetet härrör frän Jordanus Nejiorakius. 



