ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAI). FÖllMANDLINaA« 1885, N:0 10, 9 



Hvad som ofvaii meddelats är det vigtigaste af pyramidal- 

 blockfrågans europeiska historia. Jag skall nu vända mig till 

 en annan sida deraf, livilken hittills utan undantag blifvit 

 förbisedd af alla dem, som sysslat med denna fråga, och ej 

 mindre af Berendt än af Schmidt. Hade detta förbiseende 

 ej egt rum, skulle väl Berendts ofvan meddelade åsigt på 

 senare tider aldrig blifvit ånyo uttalad. Ty långt innan pyra- 

 midalblocken på allvar blifvit uppmärksammade i Europa, 

 hafva de ej blott beskrifvits från Nya Zeeland, utan der har på 

 samma gäng äfven förklaringen öfver deras uppkomst blifvit 

 lemnad. 



Den 9 Februari 1869 meddelade nemligen Travers för 

 Wellington Philosophical Society en redogörelse för af sanden sli- 

 pade stenar, hvilka förekomma vid Evans' Bay^) på Nya Zee- 

 land. Tvenne, från nordvest och sydost respektive, mot livar- 

 andra inskjutande vikar, Evans' Bay och Lyalls Bay, afskilja 

 en mot öster utskjutande halfö. Afståndet mellan de båda vi- 

 karnes botten är en engelsk mile eller något mera, och mellan- 

 rummet upptages af ett lägre land, hvilket såväl mot öster 

 (halfön) som i vester är begränsadt af en temligen hög slutt- 

 ning. Midten af dalgången, som förbinder de båda vikarne, 

 är högst och upptages af en blocksamling, medan marken när- 

 mare sjön utgöres af sanddliner, bestående af tin hafssand. De 

 rådande vindarne äro från nordvest och sydost, d. v. s. de blåsa 

 i dalgångens rigtning frän den ena viken till den andra, och af 

 sanden, som föres med vinden, blifva blocken afslipade. Enys-), 

 som äfven lemnat ett meddelande öfver samma lokal, säger, att 

 stenarne hvila på ett hårdt lerigt underlag, samt att sanden i 

 blåsväder bildar en tät rörlig massa längs marken, till ungefär 

 höjden af vandrarens knän. Här har man alla möjliga öfver- 



') W. T. L. Traveks, Ou tlie saiid-woni Stones of Evans' Bay. Transactious 

 and Proceedings of the New Zealaiid Institute, vol. 2, 18(39 (utgifven i 

 April 1870), pag. 247, Plate 17. Liksom i Euro])a antog jnau äfven här 

 till en början, att stenarne voro konstprodukter (förfärdigade af maoris). 



') On sandvvorn Stones from New Zealand. Quarterly Journal Geol. Society 

 of London, vol. M, pag. 86, 1878. 



