14 NATHORST, OM KAMBRISKA PYRAMIDALSTEXAR. 



och bredd hos den största 34 x 30,5 mm., hos den minsta 26 

 X 1-6 mm., ett sjette exemplar, hvaraf endast finnes ett frag- 

 ment, synes möjligen hafva varit större än något af de öfriga. 

 Alla de fullständiga exemplaren visa slipytor pä ömse sidor och 

 motsvara följaktligen s. k. »Doppeldreikanter». Trekantigheten 

 är igenkänlig hos alla, hos ett exemplar (fig. 1) är den till och 

 med ganska väl utpräglad, men kanterna äro ej längre skarpa, 

 och på några exemplar kan den ena af kanterna, oaktadt pyra- 

 midalformen är igenkänlig, helt och hållet saknas. Äfven ytorna 

 äro ej särdeles jemna utan något kuUriga, och pa de större kunna 

 finnas mindre, jemna fläckar eller stundom urgröpningar, äfven 

 dessa glatta och liksom polerade. Huruvida dessa urgröpningar 

 kunna motsvara de af Berendt omnämnda s. k. »Narben», har 

 jag ej af hans beskrifning kunnat komma under fund med. Hos 



Fig. 1. Fig. 2. Fig. 3. 



tvenne exemplar är en af ytorna särdeles jemn, hos det ena är 

 den till och med speglande. Dessa pyramidalblock äro följaktligen 

 delvis ej så regelbundna, som de mest typiska, och fastän alla 

 kunna igenkännas såsom trekanter, finnas äfven kanter af andra 

 ordningar mellan de förnämsta. Ett exemplar (fig. 2) har två 

 sidor så öfvervägande utvecklade, att det närmar sig den form, 

 som endast har en kant, hvilken här är ganska skarp samt 

 något böjd; vid spetsen synes den mycket oansenliga tredje ytan. 

 Motsvarande former finnas äfven bland de af Berendt beskrifna 

 exemplaren. Urgröpningarne äro isynnerhet tydliga på det frag- 

 mentariska exemplaret (fig. 3). 



Oaktadt dessa oregelbundenheter kan det likväl ej utan 

 vidare antagas, att de ifrågavarande pyramidalstenarne hlifvit 



