ÖFVEKSIGT AF K. VRTEXSK.-AKAD. FÖKHANDLINGAR 1 88 5, N:0 10. 21 



2. Badiationspiinkteiis läge. Såsom ofvaii sades inritades 

 så många stjerntall som möjligt pä stora stjernkartor. Inalles 

 inritades på 27 kartor 2210 meteorbanor från alla delar at 

 himlen. För bestämmandet af~ radiationspunkten liafva dock 

 endast observationer i närheten af radiationspunkten användts. 

 Deras antal är 464 fördelade på 12 kartor. De observatörer, 

 som ritade dessa, voro de mest öfvade. Då det ej i allmänhet 

 medhanns att inskrifva tiden för hvarje stjernfall, så ombyttes 

 kartor efter vissa mellanrum, och i Tab. II är under kolumnen 

 »Tid» angifvet, omkring hvilken tid kartan användts. 



Tabell IL 



Kartans 

 nummer. 



Observatör. 



Tid. 



Antal ob- 

 servatio- 

 ner. 



ö 



a 



1 



W. Gyllenskiöld 



Q," 15'" 



34 



44U 



23°, 7 



2 ■ 



» 



6 50 



49 



44,2 



22,3 



3 



» 



7 30 



48 



44,2 



21,0 



4 



)) 



10 



21 



45,9 



25,6 



5 



C. G. F[NEMAi\ 



6 50 



62 



41,5 



22 ,e 



6 



» 



8 80 



37 



44,9 



21,1 



7 



» 



10 30 



27 



45,4 



21,7 ■ 



8 



C. Charlier 



. 7 45 



42 



45,0 



23,4 ; 



9 



» 



10 30 



74 



45, .-i 



24,6 



10 



» 



11 30 



17 



47,3 



23,9 



11 



A. Schultz-Steinheil 



9 



15 



42,-5 



25,2 



12 



I Ad. Meyer 1^ 

 \ S. Petterson \ 



8 



38 



46,4 



22,1 ■ 



1 



464 



44°,s 



23°,i i 



Dessa 12 kartor hafva nu betraktats såsom lika många af 

 hvarandra oberoende observationer, och radiationspunktens läge 

 är med största noggrannhet bestämd ur hvar och en af dem. 

 Pilarna på kartan öfverflyttades medelst kalkering på rent pap- 

 per och utdrogos sedan på detta. Sålunda uppkom ett nät 

 af iina linier, hvars skärningspunkter i allmänhet lågo sam- 

 manträngda pä en liten area. Tyngdpunkten för dessa skär- 



