28 SÖDERBAUM, OM TiUBUELOXALATER \V PLATINA. 



Vid framställningen af denna syras här nedan beskrifna 

 salter har jag i allmänhet utgått antingen från något af natrium- 

 salterna eller från den fria syran. 



Ur natriumsalternas vattenlösning hafva de mera svärlösliga 

 platooxalaterna (Ca, Ba, Sr, Di, La, Ce, Y, Th, Cd, Pb, Hg2, 

 Ag och platodiarainsalterna) erhållits genom fällning med något 

 lättlösligt, neutralt metallsalt, vanligen nitrat, stundom äfven 

 klorid. Dervid ger det mörkfärgade natriumsaltet upphof till en 

 serie likaledes mörka (kopparfärgade, bruna, gröna eller blåa) 

 salter, under det att deremot det gula lemnar en serie med de 

 förra isomera, men till färgen ljust gula eller orangeröda för- 

 eningar. De mera lättlösliga platooxalaterna hafva äter blifvit 

 framstälda af den fria syran, dels genom dess neutralisering med 

 respektive bashydrat eller karbonat, dels genom fällning med 

 något lösligt metallsalt. (Så hafva erhållits salterna af K, Na, 

 H^N, Mg, Zn, Fe, Mn, Co, Ni, Cu.) Härvid uppstå företrädesvis 

 mörkt färgade salter, af hvilka dock somliga i likhet med na- 

 triumsaltet genom om-kristallisering delvis kunnat öfverföras till 

 den ljusa modifikationen. Anmärkas kan, att vissa metaller, 

 t. ex. flera bland zinkgruppens element, med förkärlek bilda 

 mörka salter, andra återigen, t. ex. Ag, ljusa, under det ännu 

 andra med ungefär samma lätthet kunna erhållas i bada modi- 

 fikationerna. Beträffande de tre- och fyr-värdiga metallerna bör 

 framhållas, att de visserligen också ge såväl mörka som ljusa 

 salter, men af olika, sammansättning, såsom närmare framgår af 

 det följande. De nnirka platooxalaterna äro i allmänhet svår- 

 lösligare i vatten och ega lägre specifik vigt än de ljusa, samt 

 innehålla ofta färre molekyler kristallvatten. Att det emellertid 

 icke kan vara en olika vattenhalt, som betingar den genom- 

 gripande olikheten i utseende och egenskaper, framgår dels deraf, 

 att vissa mörka salter erhållits med alldeles samma vattenhalt 

 som motsvarande ljusa, dels deraf att äfven vattenfria salter 

 existera i de båda olika modifikationerna. 



Den fria syran synes i fast tillstånd endast uppträda i en 

 enda modifikation, motsvarande den mörka saltserien, men fiera 



