44 



FLINK, ( 



OM 



SCHEFFEUIT 



FKAN LANGBAN 



OCH PAJSBBRG, 





Elem. sanimaiis. 



Qvotinenter. 



Molek.-förh. 



Si 





24,40 



0,8714 



16 



Ca 





14,01 



0,3502 



6 



Mg 





9,10 



0,3792 



7 



Mn 





6,5 



0,1 182 



2 



Fe 





2,98 



0,0532 



l 









42,30 



2,6 438 



48. 



Om man deremot tili det förhandenvarande kalksilikatet 

 lägger en motsvarande qvantitet af magnesia-silikatet, så blir 

 af det sistnämda öfver en qvantitet jämnt motsvarande det till- 

 städesvarande jernoxidulsilikatet. Dessa båda silikat tillsam- 

 mans skulle kunna betraktas såsom t. ex. en hypersten substans 

 med tillfälligtvis lika stor jern- som magnesiumhalt. Slutligen 

 skulle då manganen med återstoden af kiselsyran bilda mangan- 

 silikatet MnSiOj, rodonitsubstans. Mineralets molekylära sam- 

 mansättning skulle alltså vara: 



6CaMgSi206 

 MgFeSi206 

 Mn2Si206. 



En annan tolkning vore att, som vanligt låta jernet ersätta 

 magnesium och dessutom manganen träda i stället för kalcium. 

 Schefferiten vore då en diopsid, hvari Ca till en tredjedel er- 

 sattes af Mn, och Mg till en åttondel ersattes af Fe. 



Schefferiten har vid Långban förekommit rätt ymnigt, men 

 det är nu många år sedan något deraf anträffades. Mineralet 

 förekom dels i täta, kristalliniska massor, dels i mer eller mindre 

 väl utbildade, i kalk inväxta kristaller. Af omedelbart beled- 

 sagande mineral har af mig observerats, utom den förut om- 

 nämda jernglansen, endast richterit och möjligen hausmannit. 

 Richteriten uppträder i synnerhet i de täta massorna, såsom 

 fina nålar och stängliga aggregat, hvilka äro lätt igenkänliga på 

 sin ljusgula färg och lifliga glans. I schefferitens närhet i gruf- 

 van torde äfven rodonit och hedyfan hafva förekommit, dock 

 har jag ej på stuffer härifrån sett dessa båda mineral till- 

 samman. 



