56 FLINK, OM SCHEFFERIT FRÄN LANGBAN OCH PAJSBERG. 



samma individ hörande ytor, hvarförutan vinkeluppgifterna na- 

 turligtvis skulle varit utan allt värde. 



Kristallerna äro alltid mer eller mindre förlängda i rigtning 

 af zonen [P co, P, ooPco] såsom hithörande teckningar, fig. 1 — 

 4, tafl. XXXIT, visa. Klinopinakoiden är starkt glänsande, uien 

 ofta ytterst smal och så starkt streckad i vertikal rigtning, att 

 den nästan förefaller sågtandad. Domat och pyramiden äro van- 

 ligen jämna, men alltid svagt glänsande, nästan matta, en egen- 

 skap, som vanligen tillkommer alla ytorna, utom de i vertikal- 

 zonen. Till kristallernas dominerande ytor hör äfven basis. Den 

 är minst fullkomlig, i det man a densamma vanligen kan iakt- 

 taga, huru de särskilda, kristallstocken sammansättande indivi- 

 derna, skjuta utom eller bilda insänkningar mellan hvarandra. 

 Dessutom är denna yta i regeln kristallernas minst glänsande. 



Grundprismat, som, ehuru ofta smalt, nästan a hvarje kri- 

 stall är tillstädes, är högst fullkomligt, jämt och glänsande. 

 Detsamma gäller äfven om ortopinakoiden, som dock icke sällan 

 saknas. En till klinoserien hörande, tämligen vanlig prisma- 

 yta är ooP3. Den är oftast för smal eller för obestämd 

 att kunna mätas, men bestämmes genom sitt läge i zonen 

 [221 •: 312]. 



Pyramiden ^ .,P förekommer å de flesta af kristallerna. Den 

 är stundom rätt bred och jämn, men sällan glänsande. Lika 

 allmän är pyramiden ^ oP3. Äfven den är ofta tämligen 

 stor och icke sällan någorlunda speglande. Kombinationskanten 

 [312:3l2] är sällan skarp, utan afstympad eller tillrundad. 

 Denna afstympning eller tillrundning skulle förorsakas af domat 

 •%Pco, men det torde icke vara rådligt att anse en dylik till- 

 rundning för en verklig kristallyta. 



Pyramiden 2P är äfven ganska vanlig, men den är all- 

 tid ganska liten. Vanligen är den rätt glänsande. Negativa 

 ^rundpyramiden är deremot sällsynt och alltid mycket liten v 

 Slutligen är klinodomat z = 2Poo att omnämna. Det är säll- 

 synt och mycket litet samt endast bestämbart såsom liggande i 

 zonerna [112: 1.30] och [111 : 110]. 



