ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 188 5, N:0 10. 57 



Följande kristaller liafva lemnat de å vinkeltabellen med- 

 delade mätningsvärdena. 



N:o 2. Kombination: Pod , P, oP, cx.Poo , ooP, — P och 

 00 P5. Kristallen är långt utdragen efter zonen [Poo , P, coPoo]. 

 Klinominakoiden är smal mellan 111 och 111 samt starkt repad 

 i vertikal rigtning. Basis är matt och ytorna — P och ooP5 

 äro ytterst smä. 



N:o 3. Kombination: oP, P, Poo, coPoo , ooPco , ooP, 2P 

 V2P3 (fig. 1, tafl. XXXII). Yertikalzonen är väl utbildad, 

 isynnerhet är ortopinakoiden af ovanlig storlek och glans. Kli- 

 nopinakoiden är, som vanligt, starkt streckad. Kanten [110 : 010] 

 afstympas af en yta, som är så smal, att det ej kunnat åtgöras 

 om den är ooP3 eller ooP5. 



N:o 5. Kombination: oP, Poo, P, cxPco , coP, coPoo , 

 VoP (fig- 2, tafl. XXXII). Kristallen är liten och någorlunda, 

 glänsande å alla sina ytor, isynnerhet är vertikalzonen väl ut- 

 bildad. 



N:o 6. Kombination: oP, ooPco , coPS, VoP^ P. P^ . 2P, 

 00 P, ooPco (tig. 3, tafl. XXXII). Kristallen är liten, men 

 väl utbildad. Isynnerhet äro grundpyramiden och klinopina- 

 koiden väl glänsande och jämna. 



N:o 7. Kombination: oP, Poo, P, y^P, ooPoo , ooP, ooP3,, 

 ooPoo, 3 oP-^' 2P, 2Poo (fig. 4, tafl. XXXII). Detta är en 

 tämligen stor och i allmänhet väl utbildad kristall, samt den 

 formrikaste som blifvit observerad. Basis, grundpyramiden och 

 VoP ä,ro jämna, men endast svagt glänsande. Vertikalzonen är 

 högst fuUkommen. Ytorna 2P, ooP3 och 2Poo äro ytterst små, 

 men genom zoner väl bestämbara. Pyramiden ^U?^ är starkt 

 utvecklad, men ytorna äro mindre jämna och deras gemensamma 

 kombinationskant är, som vanligt, starkt tillrundad. 



N:o 8. Kombination: Poo, P, oP, 2P, ^/,F3, \/,F, — P. 

 Kristallen är långt utdragen i den vanliga rigtningen. 



N:o 9. Kombination: Pw , P, ooPoo , oP, ooP, ooPoo . 

 Kristallen är liten och någorlunda glänsande med jämna ytor. 

 Klinopinakoiden är dock starkt fårad. - 



