35 



Öfversigt af Kongl. Vetenskaps-Akademiens Pörhandlingar 1890. N:o 2. 



Stockholm. 



Meddelanden från üpsala kemiska Laboratorium. 



176. Om derivat af svafvelurinämnen. II. 

 Af D. S. Hector. 



[Meddeladt den 12 Februari 1890 genom P. T. Cleve.] 



I föregående meddelande^) nämde jag mig liafva för afsigt att 

 undersöka ortotolyl- och ?/?-xylyl-svafvelurinämues förhållande 

 till vätesuperoxid. Denna undersökning är nu afslutad och har 

 deraf framgått, att äfven dessa till den aromatiska serien hö- 

 rande svafvelurinämnen vid inverkan af vätesuperoxid gifva upp- 

 hof till oiaztiolderivat enligt den förut anförda reaktionsformeln. 



Di-ortotolyl-diamido-oiaztiol, 



N N 



i i 

 C7H7NH— C C— NHC7H7 , 



erhålles, om ortotolylsvafvelurinämne löses i en blandning af 

 vatten och alkohol, h varefter några droppar klorvätesyra och 

 den beräknade mängden vätesuperoxid tillsättas och vätskan 

 kokas några minuter. Lösningen befrias medelst filtrering från 

 afskildt svafvel samt fälies kall med ammoniak, då ortotolyl- 

 basen utfaller som en hvit fällning, som bakar ihop sig till en 

 klump, om lösningen är varm. Basen är mycket lättlöslig i al- 

 kohol, benzol och aceton, hvarför den är mycket svår att få kri- 

 stalliserad. Vid lösningarnas frivilliga afdunstning qvarstannar 

 den i form af en stelnad, gul olja. Analyserna utfördes derför 

 ') Öfvers. af K. Vet.-Akad. Förh. 1889, N:o 10. 



