ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1890, N:0 2. 57 



under försöket från + 1 till + 0,4. Kemisk aspiration 11,52 

 f. m. — 1,10 e. ni. Barometer 766,3. Aspiratorns temp. +13. 

 Daggpunktsobservationerna voro: R. (Regnaults hygroni.) — 1,3 

 (före försöket kl. 11, 4o). Cr. (Grovas hygr.) — 1,5 (kl. 12,37). 

 R. —2,5 (kl. 12,43). Cr. —2. R. —2,7 (kl. 1,7). Dagg- 

 punktsmedium: enligt R. — 2,6, enligt Cr. — 1,75. Enligt detta 

 senare tal borde den absorberade fuktigheten utgöra 



12,4 3 6 . ^-Q33 _ 753,2 gug^, 4^^3 j^^g_ 

 1,0477 762,27 



I verkligheten erhölls en vigtsökning af 48,6 mg. Enligt 

 Regnaults daggpunkt borde vigtsmängden hafva blifvit 44,3 mg. 

 Skilnaden mellan denna och den vägda utgör 9,7 %, och deraf 

 motsvarades vid pass % af den i Crovas hygrometer vunna höj- 

 ningen i daggpunkten. 



Den 14 jan. Högt lufttryck under mestadels lugnt väder. 

 Der och hvar i mellersta Sverige dimma. I Stockholm var så- 

 lunda på morgonen jemn, tjock dimma åt alla håll. Kl. 12 a 1 

 middagen hade den något lättat; dock rådde äfven då töcknigt 

 väder. Kl. 1 a 2 e. m. skymtade himlens blåa färg mellan sky- 

 arne. Lugnt väder. Kemisk aspiration 12,33 — 3,4 5 e. m. Ba- 

 rometern 774,4. Aspir:ns sluttemp. + 14. Ternp. ute från 

 — 1,6 till — 1,2. Daggpunktsobservationer: R. — 3,7 ; Cr. — 2^l^_; 

 R. —3,9; Cr. —23/^; R. —3,6. Med antagande af —2,6 

 såsom daggpunktens medeltal enl. Cr. blirp = 3,779 och P — 44, 1 

 mg. Vägningen gaf 43,3. Daggpunktsbestämningen medelst 

 Grovas hygrometer antydde således denna gång en större fuktig- 

 hetsmängd än som motsvarar vigtsökningen i absorptionsrören. 

 Enligt R. med — 3,7° såsom medium, borde erhållits 40,5 mg. 

 Öfverskottet således 6,9 % af den gasformiga fuktigheten. 



Den 18 jan. Barometerfall öfver Hvita hafvet. I sam- 

 manhang härmed gingo isobarerna i Sverige från norr till söder, 

 medförande delvis frisk n. v. vind och halfklart väder. I Stock- 

 holm var vädret på morgonen nästan klart under stark n. n. v. 

 blåst vid — 2°. På f. m. kommo då och då moln med öfver- 

 gående smärre snöfall. Dessa ökade sig i antal och styrka, så 



