26 CHARLIER, OM EXPOSITIONSTIDENS INFLYTANDE ETC. 



«0 



-bo 



14,96 



6,76 



15,17 



6,79 



14,27 



6,51 



15,12 



7,01 



14,47 



6,5 3 



Måhända af en tillfällighet utkom värdet på &„ nära iden- 

 tiskt med det värde på Z>, som jag erhöll för de i Stockholm 

 använda plattorna. 



Af den erhållna formeln för 7n får man den lag, enligt hvil- 

 ken D varierar med expositionstiden, nämligen 



od + X log t — m 



(2) I> = 10 &o+^iog« ^ 



som vi ock kunna skrifva under formen 



r log t 



(3) X> = i>i 101 + ^1°? S 



der Z^j betecknar stjernans diameter efter en minuts expositions- 

 tid, samt r och s bero på a^, I etc. 



Naturligtvis kan man ej på grund af ofvanstående tal vara 

 viss på denna formels rigtighet, bland annat derföre att de er- 

 hållna värdena på a och b kunna utjemnas medels andra formler 

 än dem vi antagit; men ofvanstående formel har den fördelen 

 att den innefattar alla hittills gjorda försök att matematiskt 

 uttrycka expositionstidens inflytande på bildens storlek. 



I sjelfva verket är det tydligt att då // är litet i förhål- 

 lande till bg — och observationerna här i Stockholm visa att 

 åtminstone för de här använda plattorna detta synes vara fallet 

 — så kan man för korta expositionstider utveckla efter potenser 

 af (.1 log t och man erhåller då 



(4) D = T\f, 



d. v. s. för kortare expositionstider, om u å> litet^ tillväxer I) 

 prop. mot någon potens af expositionstiden. Detta var ju ock 

 hvad som de flesta undersökningar gifvit vid handen. Men är 

 // stort, eger detta förhållande ej rum. Och då för de ScilElNER- 



