87 



Ofversigt af Kongl. Vetenskaps-Akademiens Förhandlingar 1890. N:o 3. 



Stockholm. 



Öfver senapsolj ättiksyra och thiohydantoin. 

 Af Peter Klason. 



[Meddeladt den 12 Mars 1890.] 



Genom inverkan af rhodankalium på monoklorättiketer er- 

 höll Heintz (Ann. Ch. Pharm. 136, 223) rhodanättiketer. Vid 

 alkaliers inverkan på den erhållna etern kunde ej något hestämdt 

 resultat erhållas. Han försökte derför syrors inverkan derpå och 

 fann att den äfven af dem angripes. Saltsyra löste densamma 

 vid uppvärmning i vattenbad, och efter skedd afdunstning ut- 

 kristalliserade en syra, som på grund af sin sammansättning af 

 Heintz uppfattades såsom rhodanättiksyra. 



Vid inverkan af klorättiksyra på thiokarbamid erhöll VOL- 

 HARD^) såsom reaktionsprodukt en kropp, hvilken han uppfattade 

 såsom den mot hydantoin svarande thiohydantoin. Föreningen 

 är en bas och erhölls i form af dess klorvätesyrade salt. För- 

 eningen visade sig vara af ringa beständighet. Vid kokning 

 med vatten upptogs detta, hvarvid salmiak och senapsolj ättik- 

 syra erhöUos. 



En tid derefter visade jag (Öfversigt af Vet.-Akad. Handl. 

 1877, s. 47) att Heintz rhodanättiksyra och Volhards senaps- 

 oljeättiksyra äro identiska. Tillika framstälde jag den verkliga 

 rhodanättiksyran eller rigtigare cyanthioglykolsyran. Gruppen 

 cyan gaf sig tydligt tillkänna i denna syra, hvars mest utmär- 

 kande egenskap är att den ytterst lätt upptager vatten och öfver- 



') Journ. pr. Chemie 1874. s. 6). 



