94 KLASON, ÖFVBR SENAPSOLJÄTTIKSYRA OCH THIOHYDANTOIN. 







Ber. 



Erh. 



C3 



36 



31,03 



31,14 



s 



32 







N, 



28 







H3 



4 



3,44 



3,44 







16 







116 



Thiohydantoin är indifferent mot syror. Saltsyra till och 

 med ökar dess svårlöslighet och kristalliserar den derur genast i 

 långa nålar. Den skiljer sig deri väsentligen från oximidohydro- 

 thiazol (thioglykolylkarbamidin), hvilken är en bas. Gruppen 



yS— /NH— 



NH = C är sålunda kraftigare basisk än SC 



\NH- \.j,.H_ 



Thiohydantoin, liksom alla thiohydantoiner jag undersökt, 

 existerar i två isomera former, af hvilka den här ofvan beskrifna 



yNHCH2 



är den beständiga och har formeln CS 1 ; den dermed 



^NH.CO 



yNCH^ 

 isomera HSC \^ är i analogi med t. ex. isofenylthiohydan- 



\NH— CO 



tion, som sedermera skall beskrifvas, antagligen icke kristalliserbar 



och öfvergår lätt i den föregående. Dess blyförening erhålles 



såsom en indigoblå i vatten olöslig förening vid digestion af 



thiohydantoin med blyoxid. Att thiohydantoin vid behandling 



med oxider af metallerna bly, kvicksilfver och silfver i sjelfva 



verket öfvergår till motsvarande metallföreningar af denna iso- 



yN-CH^ 

 thiohydantoin HSC I framgår tydligen deraf, att thio- 



^NH— CO 



hydantoin ej kan med nämnda metalloxider öfverföras i hydantoin. 



Thiohydantoinsyra. 



Thiohydantoin uppvärmes med något mer än den beräknade 

 mängden barythydrat på vattenbad under flera timmar. Ur lös- 



