97 



Ofversigt af Kongl. Vetenskaps-Akademiens Förhandlingar 1890. N:o 3. 



Stockholm. 



Bestämning af optiska vridningsförmågan hos några 

 hartsderivat. 



Af A. W. Svensson. 



iMeddeladt den 12 Mars 1890 genom T. R. Thalén.] 



På anmodan af Fil. Lic. Albert Vesterberg har jag på 

 Upsala Universitets fysiska laboratorium utfört en undersökning 

 af polarisationsplanets vridning hos åtskilliga af honom fram- 

 stälda hartsderivat. Hr Vesterberg hade funnit, ^) att, då den 

 i kall alkohol svårlösliga delen af elemiharts — Amyrin kallad — 

 blifvit öfverförd till ättiksyre-eter, denna vid utkrystallisering ur 

 en ej alltför koncentrerad ligroinlösning erhölls i två olika slag 

 af krystaller, hvilka, skilda åt och omkrystalliserade, visade olika 

 smältpunkt: det ena slaget vid 235°, det andra vid 220°. Häraf 

 drager Hr Vesterberg den slutsatsen, att s. k. amyrin är en 

 blandning af två olika alkoholer, men isomera med hvarandra, af 

 hvilka han kallar den med lägre smältpunkt a-amyrin, den med 

 högre /^-amyrin. Det är dessa amyriner, deras ättiksyre-etrar, 

 oxi- och bromderivat af a-föreningen jemte några andra i sam- 

 band med dem stående ämnen, bland hvilka märkas två elemioljor 

 af olika härkomst, hvilkas optiska vridningsförmåga jag under- 

 sökt, och för hvilken jag nu går att redogöra. 



Det instrument, med hvilket denna undersökning utförts, var 

 en s. k. halfskuggepolarimeter af Laurent (Polarimétre-LAU- 



1) Ber. d. Deut. chem. Ges. XX, 264 (1887) 



