ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1890, N:0 3. 105 



bestämning. De flesta observationerna gjordes, utom vid olika 

 rumstemperaturer, i närheten af O-punkten, der temperaturen, 

 genom att man omgaf röret med smältande snö, lätt kunde hållas 

 konstant. Äfven gjordes inställningar, sedan snön borttagits, 

 .mder det temp. långsamt steg, samt efter uppvärmning till bortåt 

 40°, under det den sjönk till rummets temp. Af de sålunda 

 samlade observationerna sammanfördes för räkningens skull de, 

 som skiljde sig från hvarandra med högst 5°, ur hvilka beräk- 

 nades ett medelvärde på vridningen och temperaturen. För 

 elemiolja 1 kunde endast de observationer, som följde omedel- 

 bart på hvarandra, nemligen vid rumstemp. och 0°, pä grund af 

 den stora med tiden fortgående ändringen i vridningen, an- 

 vändas. 



Elemiolja 1. 

 I. i\ . . . . Od = 22 ,258 .... temp. = 20 ,35 .... 10 inst. 



|2 . . . . » = 2r,880 .... » = 0°,89 .... 20 » 



(Vid återgång till 20' hade vridn. ändrat sig och blifvit 

 ao = 22°, 1 37 .... temp. = 20°,45 .... 10 inst.) 



Följande dag erhölls: 

 II. Il .... a^ = 21 ,843 ... . temp. = 17 ,0 .... 5 inst. 



|2 . . . . » = 2P,537 .... » = 0°,6 .... 5 » 

 (Vid återgång till 17^ var 



Oj) — 2r,8i3 .... temp. = 17° .... 5 inst.) 



Beräknas temp. koeff. k efter formeln 



fås ur I 

 och ur II 



Således i med. 



k — — 0,0008878 , 

 k = — 0,0008663 . 



k = — 0,0008770 (mellan 0° och 20°). 



