106 SVENSSON, OPTISKA VRIDNINGSFÖRMÅGAN HOS NÅGRA HARTSDERIVAT. 



Elemiolja 2. 





ccd 



Temp. 



Antal inställn. 



1 



33°, 286 



0%12 



18 



2 



32,798 



6,7 



12 



3 



32 ,373 



12 ,93 



15 



4 



32 ,183 



15 ,90 



10 



5 



32 ,033 



18,77 



15 



6 



31 ,832 



21,81 



9 



7 



31 ,362 



28,5 



6 



8 



31 ,013 



34,0 



7 



Vid grafisk framställning af ofvanstående observationer er- 

 hålles som niedelkurva en rät linie. Jag har ur formeln: 



Uf = «q( 1 — kt) 



med användande af minsta qvadratmetoden beräknat k, dervid 

 gifvande observationerna 1, 3 och 5 vigten 3, 2 och 2 resp. så- 

 som varande de flesta och bästa samt de öfriga vigten 1, och 



erhållit 



k — + 0,00 17 23 (mellan 0° och 40°). 



Som vi finna, inträffar det ganska egendomliga, att de två 

 elemioljorna förändra sin optiska vridning i alldeles motsatt rigt- 

 ning: hos elemiolja 1 tilltar den, och hos elemiolja 2 aftar den 

 med' stigande temperatur. [Att tillväxten i förra fallet icke 

 endast eller hufvudsakligen kan bero på längdförändring hos 

 röret är tydligt. Ty om man antar för detta en utvidgnings- 

 koeff. = 0,00002, skulle dess längd för 20° tilltaga med 0,o2 mm, 



som betingar en vridning = ^-r— 22° (ung.) = 0°,oo88.] Den spec. 



opt. vridningsförmågan 



kl 



följer samma regel, hvarom man 



lätt öfvertygar sig. Hos terpenerna är det vanliga, att den spec. 

 vridningsförmågan aftar, då temperaturen stiger. Elemiolja 1 

 bildar således, efter hvad vi funnit, ett undantag. Landolt 

 anger [Das opt. Drehungsverm. etc. sidd. 49 och 50] endast 

 följande ämnen, hvilkas spec. vridningsförmåga tilltar med tern- 



