194 ALFR. EKBOM, OM INVERKAN AF JODVÄTESYRA. 



4) 0,239 8 gr. gaf vid förbränning med CuO 19,5 ccni. N-gas, 

 mätt öfver kalilut vid 14°, 6 C. och 763 mm. barometertryck, 

 d. ä. 0,0233 gr. N. 



5) 0,19 79 gr. gaf vid förbränning med KCIO3 och Na^GOg 

 0,15432 gr. BaSO^, motsvarande 0,021194 gr. S. 



I procent: 







Beräknadt 



för 











/N(CO . CH3)2 

 -SO2 . NHj 



1. 



Funnet. 

 2. 3. 



Cl4 



168 



54,9 





55,3 



— — 



Hu 



14 



4,0 





5,5 



— 



^2 



28 



9,2 





— 



9,7 9,7 



S 



32 



10,4 





— 



— — 



O4 



64 



20,9 





— 



— — 



9,7 - 



— 10,7 



306 100,0. 



1 — 5-Diamidodinaftylflisulfld, 



C,„H,(NH2)S-S(NH,)H,C,o. 



I filtratet efter amidonaftalinsulfonsyreamiden uppstod efter 

 en tids förlopp eller efter lösningens koncentration en hvit, kri- 

 stallinisk fällning. Denna togs å filtrum, tvättades med vatten 

 och omkristalliserades upprepade gånger ur alkohol. Substansen 

 är föga löslig i kall alkohol, löser sig i varm alkohol lättare än 

 amidonaftalinsulfonsyreamiden; i isättika är densamma lätt löslig, 

 i vatten olöslig. Ur alkohollösningen utföllo vackra fjäll. Dessa 

 smälte vid 193° C. till en segflytande brun vätska. De voro i 

 luften beständiga samt gäfvo med vätesyror och svafvelsyra salter. 

 Om alkohol lösningen behandlades med konc. svafvelsyra iakttogs 

 ingen färgförändring. 



A vid 123" C. torkadt material gjordes följande analys: 

 0,1555 gr. gäfvo vid förbränning med PbCrO^ 0, 0730 gr. 

 H2O, motsvarande 0,oo8i gr. H samt 0,3955 gr. CO2, motsva- 

 rande 0,107 8 63 gr. C. 



