ÖrVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1890, N:0 6. 299 



6. 0,17 11 gr. gaf på samma sätt 32,2 ccm. N-gas vid 764 

 mm. bar. tr. och 16,8° C. 



Beräknadt: Funnet: 



— 22,5 22,6 22,4 









1. 



2. 



3. 



C« 



108 



57,2 



57,3 



57,3 



57,1 



Ht 



7 



3,7 



3,9 



4,0 



4,3 



Ns 



42 



22,2 



— 



— 



— 



Oo 



32 



16,9 



— 



— 



— 



189 100,0 



Fenyltriazolkarbonsyran är ganska svårlöslig i vatten, lätt- 

 löslig i alkohol och isättika, mycket svårlöslig i benzol. Ur vatten 

 kristalliserpir densamma i vackra, glänsande blad. Den smälter 

 under stark gasutveckling vid 184° C. och öfvergår därvid till en 

 olja, som sannolikt utgöres af fenyltriazol, men af brist på ma- 

 terial har jag ännu ej kunnat närmare undersöka denna förening. 



Hvilken konstitution eger na denna syra? Teoretiskt kan 

 det finnas tvänne fenyltriazolkarbonsyror, nämligen 



CßH-N-N CeH,-N-N 



1) HOOC— C CH och 2) HC C— COOH . 



N N 



Af syrans bildning af dikarbonsyran, 



CßH.— N— N 



I Ii 

 HOOC— C C— COOH , 



N. 



kan man ej sluta till, hvilken af dessa begge formler tillkommer 

 henne, ty a priori kan man ej säga, hvilken af karboxylgrup- 

 perna lättast förstöres. Lyckades man åter genom oxidation at 

 fenylraetyl- eller fenyletyltriazol, 



CeHs-N-N C,H,-N-N 



HC C— CH3 resp. HC C— C.H. , 



N N 



