306 CARLGREN, OM NÅGRA AMMONIAKALISKA PLATINAFÖRENINGAR. 



hastigt utkristalliserade erhöllos nästan alltid rena i form af stjärn- 

 formigt grupperade gyttringar af svagt gula eller färglösa, otyd- 

 ligt utvecklade kristaller, som voro mycket svårlösliga till och 

 med i kokande vatten. Torkade i exsickator afgåfvo de ej något 

 vatten vid upphettning till 100°. 



Analys: 



1) 0,2 541 gr. gaf efter glödgning med soda 0, 1217 gr. Pt 

 och 0,09 63 gr. AgJ. 



2) 0,1840 gr. gaf efter glödgning med soda 0,o882 gr. Pt 

 och 0,0 7 04 gr. AgJ. 



3) 0,4 2 86 gr. gaf efter glödgning med soda och KCIO3 0,i68 7 

 gr. BaSO^. 



4) 0,18 24 gr. gaf 21,0 cra.^ kväfgas mätt öfver kali vid 16° 

 och 768 mm. bar. 



I procent: 





1. 



2. 



Pt 



47,8 9 



47,9 3 



J 



s 



20,45 



20,6 5 







5,4 1 — 



— 13,80. 



Ur de öfriga fraktionerna, som långsammare tingo utkristal- 

 lisera, erhölls en blandning af ganska väl utvecklade, mångytiga 

 kristaller och platta nålar, ofta förenade till busklika aggregat. 

 De åtskildes genom slamning. Analyserna å de förra visade, att 

 de voro identiska med föregående salt. Analyserna gåfvo näm- 

 ligen i procent 



Pt 47,4 3 47,2 8 



J 20,13 



N 13,82 



S 5,41. 



Saltets förhållande till klorbarium visade, att ett sulfat, ej 

 ett sulfit, som man kunde vänta, förelåg. 0,i69 7 gr. löstes i 

 vatten, klorbarium tillsattes, då genast en fällning af bariuin- 

 sulfat erhölls, som sedan det blifvit uppvärmdt med klorvätesyra 



