ÖrVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1890, N:0 6. 307 



vägde 0,0600 gr. fun. S 4,86. Genom salpetersyrans inverkan på 

 svafvelsyrligheten hade således ett sulfat uppstått, hvars formel 



kan beräknas till 

 J 



I /H3NNH, 

 \2H3N 



Pt 



^ >S0., Pt4H3N.SO, 

 /2H3N/ * ' ' 



J 



^H3NNH2 







ocent: 



Pt3 



583,5 



Beräknadt: 



47,4 1 



Funnet medeltal: 

 47,6 3 



N12 



168 



13,65 



13,81 



J, 



253,2 



20,5 7 



20,41 



S^ 



64 



5,20 



5,41 



H3.+OS 



162 



13,17 



— . 



1230,7 100,00. 



Föreningen skulle enligt denna formel vara ett dubbelsulfat 

 mellan jododiplatindiamin och platodiamin. Därför talar saltets 

 förhållande till vätesuperoxid och klorvätesyra. Vätesuperoxiden 

 ger nämligen jämte andra produkter jodohydroxyloplatindiaminsul- 

 fat (se nedan). Med klorvätesyra bildas jodotriklorid af Gros'ska 

 basen och platodiaminklorid, såsom följande försök utvisar. 



Varm utspädd klorvätesyra försatt med lika volymer vatten 

 fick inverka pä saltet, då det med lätthet löstes. Lemnas den mer- 

 ändels svagt färgade lösningen att långsamt och frivilligt afdunsta, 

 erhåller man dels färglösa nålar, som med kaliumplatinaklorur 

 gifva den Magnus'ska kioruren och vid analys visa sig vara 

 platodiaminklorid (0,2837 gr. gaf O, i634 gr. Pt fun. Pt 57, 60 ber. 

 58,3 5 %; 0,1113 gr. gaf 15,5 cm.^ kväfgas, mätt öfver kali vid 

 16° och 778 mm. bar. fun. N 16,92 ber. 16,80 ^), dels bruna 

 kristaller utgörande JClPt4H3N . Cl., (0,2429 gaf efter glödgning 

 med soda 0,0953 gr. Pt och 0,326i gr. AgCl + AgJ, hvaraf om 

 man antager, att på en atom J kommer 3 atomer Cl beräknas 

 0,2110 gr. AgCl och 0,1152 gr. AgJ ber. Pt 39,2 1 fun. Pt 39,2 3 Yo', 

 ber. J 25,56 fun. J 25,59; ber. Cl 21,44 fun. Cl 21,45 ?/»). 



Of vers. af K. Vet.-Ahad. Förh. Arg. 47. N:o ö. 2 



