ÖKVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHAKDLINGAR 1890, N:0 6. 311 



Således ett dnbbelsalt mellan j^lciodimninmti'atosxiJfat och , 

 platodiamijisidfat, som fordrar: 



Pta 



583,5 



52,88 



Nu 



196 



17,76 



(SO3), 



160 



14,50 



0« + H3, 



164 



14,86 



1103,5. 100,00. 



Herr K. Johansson har på Stockholms Högskolas mine- 

 ralogiska institut godhetsfullt undersökt kristalltbrmen; han med- 

 delar därom: 



»Kristallsystem : tetragonalt 



a : c = 1 : 1,0257. 



Iakttagna former: o (111), c {001}, p {100}. 



Kristallerna voro tjockt tafvelformiga och i allmänhet myc- 

 ket väl utbildade. Basis och pyramid- 

 ytorna gåfvo utomordentligt skarpa 

 spaltbilder, hvaremot prismaytorna 

 voro ojämna och böjda, i följd hvar- 

 af de endast genom zonförhållanden 

 kunde bestämmas. Parallelt med 

 basis finnes mycket goda genomgångar'. 









> 



c 





— ^ 



/ 





-''-., 



\ 



















' p \ 







'''""'~"~n 









Y 









/ 







^\ 







--,^/ 



Mätt 



001:111 55°23'30" — 55°27' O" 

 111:111 7r 11'15" — 7P13'30" 



Medeltal Beräknadt 



55° 25' 5'* — 



7ri2 25" 7P12'23" 



Spaltstycken efter basis gifva i konvergent ljus en enaxlig 

 axelbild, som vid kringvridning ej öppnar sig. Dubbelbrytningen 

 är negativ.» 



Vid inverkan af svafvelsyra på saltet bildas starkt ljus- 

 brytande kristallfjäll; vid inverkan af salpetersyra uppstår först 

 nitritoplatindiaminnitrat, som vid omkristallisering öfvergår i 

 hydroxylonitratoplatindiaminnitrat (bekräftadt genom analys). 



