ÖrVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 189 0, N:0 6. 319 



Analys: 



1) 0,2556 gr. gaf efter glödgning 0,ii7i gr. Pt. 



2) 0,3662 gr. gaf efter glödgning 0,i684 gr. Pt. 



3) 0,17 63 gr. gaf 30,3 cm.^ kväfgas mätt öfver kali vid 15° 

 och 756,5 mm. bar. 



I procent: 









Pt 



Beräki 



194,5 



aadt 

 46,25 



1. 



45,81 



Funnet 



2. 

 45,9 9 



Ne 



84 



19,98 



— 



— 



Os + H,, 



142 



33,77 



— 



— 



20,3 7 



420,5. lUO,oo. 



Gerhardt') har beskrifvit ett salt med denna konstitution, 

 som han erhållit genom att koka hydroxylonitratoplatindiamin- 

 nitrat med ammoniak; det på detta sätt erhållna saltet skall 

 bilda ett amorft pulver. Huruvida detta är identiskt med det 

 af mig framstälda har jag på grund af bristande material ej 

 kunnat utröna. 



Vid inverkan af svafvelsyrlighet på saltet bildas dels boll- 

 lika aggregat af små nålar, som antagligen utgöras af dubbel- 

 saltet mellan platodiamin och platina dels små kristallfjäll, som 

 ej blifvit närmare undersökta 



Hydroxyloplatindiamindikromat. 



(OH).,Pt4H3N . Ci-oO^. 



Till en lösning af platodiaminklorid sattes kaliumdikromat; 

 den därvid bildade fällningen pressades och behandlades med 

 vätesuperoxid. Reaktionen försiggick vid vanlig temperatur un- 

 der liflig gasutveckling. Vätskan färgades först violett (påmin- 

 nande om en lösning af kromalun) sedan brungul till svartbrun: 

 slutligen aifärgades den och ett gult kristalliniskt pulver utföll, 

 hvilket utkokades med vatten för att befrias från en del oförän- 

 dradt platodiamindikromat. Citrongult, i såväl kallt som kokande 



') Ann. der Ch. und Pharm., Bd 76, p. 315 1850. 



