378 SÖDERBAUM. DERIVAT AF ORTOAMIDOBENZYLALKOHOL. III. 



Här föreligger således en ytterligare bekräftelse på den af 

 WiDMAN och mig för fendihydromiazinerna uppstälda konstitu- 

 tionsformelns riktighet. 



Samma substans, fenraetyldiacimiazin, kan äfven erhållas 

 på ytterligare ett sätt, såsom af det efterföljande framgår. 



Det syntes ur flera synpunkter önskvärdt att något närmare 

 studera äfven de produkter, som bildas vid oxidation af fendi- 

 hydro^zomiazinerna. Man kunde nämligen bland annat vänta, 

 att oxidationsprodukternas natur skulle kunna lemna någon upp- 

 lysning om, huruvida svaflet uti de nämda tiomiazinerna före- 

 kommer i atomgrupperingen C . SH eller CS. Under gången af 

 undersökningen har det emellertid visat sig, att reaktionen för- 

 löper på ett delvis tämligen oväntadt sätt, i det att svaflet 

 fullständigt aflägsnas dels i form af svafvelsyra, dels i form af 

 svafvelsyrlighet, under det att samtidigt CH2-gruppen öfvergår 

 till CO. Man får således svafvelfria kroppar, som äro full- 

 komligt identiska med de genom oxidation af motsvarande syre- 

 haltiga aamiazinderivat erhållna fendiacimiazinerna, hvilkas, 

 framställning ofvan blifvit beskrifven. 



Oxidation af fenmetyldihydrotiomiazin. 



Vid ett försök att oxidera fenmetyldihydrotiomiazin med krom- 

 syra i isättiklösning blef visserligen kromsyran energiskt redu- 

 cerad, men någon fattbar oxidationsprodukt kunde trots upp- 

 repade bemödanden icke isoleras ur reaktionsblandningen. Ett 

 gynsammare resultat lemnade däremot följande förfaringssätt. 



Det fint fördelade tiomiazinet uppslammades i tämligen 

 mycket vatten (ungefär 200 delar), hvari det vid uppvärmning 

 till stor del löstes. Den på vattenbad till omkring 70° upp- 

 värmda blandningen försattes under flitig oniskakning med en 

 utspädd, 2 — 3-procentig kamäleonlösning i små portioner, ända 

 till dess att vätskan ej vidare affärgades. Förbrukningen af 



