434 MAUZEHUS, DERIVAT AP ETYLIDENDISULFONSYRA. I 



Det återstod nu att pröfva, hur gruppen 

 — SOo . CH2 . SO., — 

 förhölle sig. Sedan jag redan börjat mitt arbete i detta syfte, 

 har Fromm^) undersökt disulfoner innehållande denna grupp och 

 funnit, att i dessa metylengruppens väte lätt utbytes mot alkohol- 

 radikaler. Som i det följande skall visas, förhåller sig den i 

 etylidendisulfonsyreeterns metylengrupp återstående väteatomen 

 på samma sätt. Jag har visserligen ej undersökt metandisul- 

 fonsyreetern, men det torde icke kunna betviflas, att den skali 

 förhålla sig lika-). 



Metylmetandisulfonsyra, 



CH3 



j^-'>>C(S03H).„ 



eller etylidendisulfonsyra framställdes först af Guareschi, som 

 erhöll den genom oxidation af tialdin^) och tritioaldehyd*) med 

 kaliumpermanganat. Att den har ofvan anförda konstitution 

 framgår däraf, att den är isomer, men icke identisk med den 

 förut bekanta etylendisulfonsyran. 



Jag har framställt syran ur tialdin enligt Guareschis före- 

 skrift. Det erhållna kaliumsaltet öfverfördes till bariumsalt 

 genom upprepade omkristalliseringar med bariumacetat. Utbytet 

 af rent bariumsalt (beräknadt som vattenfritt) blef omkring 90 % 

 af den använda tialdinens vikt. 



Bariamsaltet kan erhållas med olika vattenhalt. Guareschi 

 har analyserat ett salt med 3 och ett med 3 ^/^ mol. vatten. 

 Ur en icke fullt mättad vattenlösning erhöll jag vid afsvalning 

 ganska stora prismer, som lätt vittra i luften. Mellan papper 

 prässadt salt gaf vid analys i procent: 



') Ann. Chein. Pharm. 203, 135. 



^) Francutmont omnämner i sitt olvnn nnlordii iirbete (1888), att C. A. Klobbie 

 redan börjat en undersökning af metandisull'onsyran i detta syfte. Klobbie 

 har dock, mig veterligt, hiitills ieke publicerat nägot hänMti. 



•') (ia/.z. chim. IJ, Tf). 



••) \i\x\. Chem. I'harin 'Z2-^, 302. 



