

Beräknadt. 



Cu 



168 58,1 



Hl5 



15 5,2 



N3 



42 14,5 



0. 



64 22,2 



470 BLADIN, OXIDATION AF FENYLMETYLTRIAZOLKARBONSYRA. 



Analys: 



0,1710 gr. gaf vid förbränning med kopparoxid 21,6 ccm. 

 N-gas, mätt öfver kali vid 743 mm. bar. tr. och l7,o° C. 



Fiinnet. 



14,6 



289 100,0 



Föreningen är mycket lättlöslig i eter, alkohol och benzol, 

 svårlöslig i gasolja. Ur eterlösning försatt med gasolja, afskiljer 

 den sig vid lösningsmedlets frivilliga afdunstning i form af yt- 

 terst fina, böjliga nålar af smältpunkt 81,5° C. Dimetyleterns 

 smältpunkt ligger således betydligt högre än dietyleterns. 



a-Fenyltriazolkarbonsyraus konstitution. 



I mitt förra meddelande^) uttalade jag den förmodan, att 

 <r-fenyltriazolkarbonsyran hade konstitutionen, 



CßH,— N— N 



HOOC— C CH, 



N 



utan att dock kunna lemna några bevis därför. Visserligen 

 sökte jag för att bevisa syrans konstitution att oxidera fenyl- 

 metylti'iazol, 



HC C— CH3, 



N 



men därvid erhölls ej någon enhetlig produkt, utan oxidationen 

 tycktes ha sträckt sig ända till kväfvekärnan, så att denna blifvit 



') Öfvers. af K. Vet.-Akad. Forli. 1890, N:o 6, sid. 295. 



