482 WIDMAN, OMLA&RINGARNE FRÅN PROPYL TILL ISOPROPYL. 



af denna fråga har varit målet för den undersökning, som i det 

 följande skall beskrifvas. 



Paraetylpropylbenzol. 



yCH2 . CHj • Clig 4 

 ^«^*\CH2 . CH3 1 



Utgångsmaterial för undersökningen har varit det förut icke 

 framstälda kolvätet, paraetylpropylbenzol. I och för dess fram- 

 ställning har jag utgått från brombenzol och enligt FlTTlGS ut- 

 märkta metod genom inverkan af propylbromid och natrium när- 

 mast öfverfört denna i propylbenzol. Genom bromering under 

 stark af kylning och vid närvaro af jod framstäldes därur para- 

 brompropylbenzol. Kokpunkten på denna kropp fann jag ligga 

 vid 216—217° (okorr.) eller vid 222—223° (korr.) under 758 

 mm. tryck. R. Meijer ^), som förut framstält samma kropp, 

 anger kokpunkten till 220° (korr.). 



Då nu 57 gr. brompropylbenzol (utbyte af ursprungligen 100 

 gr. brombenzol) behandlades med brometyl och natrium, erhölls 

 efter en rad omdestilleringar öfver natrium 16 gr. ren paraetyl- 

 propylbenzol. Kolvätet kokade konstant vid 196—199° (okorr.) 

 eller vid 202 — 205° (korr.) under ett barometertryck af 765 mm. 

 och egde en specifik vigt af 0,8 6 7 vid 19° C. Lukten var ange- 

 näm och erinrade temligen nära om cymols. Analysen gaf föl- 

 jande resultat: 





Beräknadt: 



Funnet: 



Cn 



132 89,19 



88,3 9 



H16 



]6 10,81 



10,87 



148 100,00. 



Etylpropylbenzols oxidationsprodiikter. 



Erfarenheten har gifvit vid handen, att propylbenzoesyra, 

 da den utsattes för inverkan af alkaliska oxidationsmedel såsom 

 t. ex. kaliumpermanganat i alkalisk lösning, jämförelsevis mycket 

 lätt öfvergår i tereftalsyra, under det att däremot kuminsyra 



') .Journ. f. pr. (Jhein. [2] Bd. ^4, p. 101. 



