16 USSING, MINERALER FRA FISKERNJES I GRÖNLAND. 



Til sanimenligning med kloritoid underkastede Tschermak 

 sapphirinen en ny krystallografisk undersögelse, som imidlertid 

 ikke bragte sikre nye data frem'). En fornyet kemisk under- 

 sögelse blev foretaget af Lorenzen^j^ og denne gav ätter et 

 forskjelligt resultat fra de tidligere, uden at give nogen garanti 

 for, at den var udfört på renere materiale end de tidligere. 



Kjendskabet til sapphirinen var således meget ufuldstcendigt, 

 og i endnu höjere grad gjaldt dette om de sapphirinen ledsa- 

 gende mineraler. Disse havde man Isenge kun ska^nket ringe 

 opmperksomhed; en del af dem fandtes vel nsevnte i flere mine- 

 ralogier som forekommende sammen med sapphirinen, men i 

 regien under urette navn, og en anden del var helt ukjendt. 

 Först LoRENZEN henledede opmserksomheden på dem idet han 

 företog en rsekke kemiske analyser af mineraler fra Fiskernffis-). 

 Han viste bl. a., at her förekom et nyt mineral, som han kaldte 

 kornerupin; men da hans arbejde indskraenkede sig til den ke- 

 miske undersögelse, blev spörgsmålet om det nye minerals fy- 

 siske egenskaber og mulige slgegtskab med andre mineraler ganske 

 ubesvaret, Også for flere af de andre af ham analyserede mi- 

 neralers vedkommende kunde disse spörgsmål kun besvares ved 

 en krystallografisk undersögelse. Ganske ubekjendt har en af 

 hovedbestanddelene i den sapphirinförende bjsergart, nemlig et 

 ejendommeligt gedrit-mineral, hidtil Vceret. 



Materialet til det foreliggende arbeide er ved hr professor 

 JOHNSTRUPS velvilje blevet mig overladt til undersögelse fra 

 universitetets mineralogiske museum i Kjöbenhavn. Med und- 

 tagelse af de kemiske analyser, som hr. professor Jörgensen 

 godhedsfuldt har tilladt mig at udföre på den polytekniske Isere- 



') G. Tschermak og L. Sipocz: Die Cliiitonitgruppe. Zeitschrift f. Krystallo- 

 gvaphie III, s. 512 ff. Når heri om sapphirinen står angivet (s. 514) : 

 »Form wahrscheinlich einigermassen ähnlich jener der Chloritoidgruppe. 

 Ebene der optischen Axen fast parallel c», da beror dette vistnok på en 

 misforståelse, thi kort i forvejen (s. 512) betones, at undersögelsens resultat 

 stemmer med Descloizeaux's iagttagelser. Men disse vise, at krystallerne 

 ere tavler efter ?(^010) og ikke efter c (001), og at axeplanet er nöjagtig 

 parallel i (010). 



*) LoRENZEN, ssertryk af »Meddelelser om Grönland VII». 



