ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 188 9, N:0 2. 71 



Troligen är den på några lokaler inhemsk, på andra införd 

 med gräsfrö. Under alla förhållanden fullt naturaliserad. 



Galium silvestre — i stor mängd dels på banvallen nära Mat- 

 fors, dels på en till järnbanan gränsande äng nära Watt- 

 jom. Svårt är att afgöra, huruvida denna art flyttat från 

 banvallen till ängen eller tvärtom. Det förra är visserligen 

 antagligast, om man tänker på dess sydliga utbredning i 

 vårt land, men för det senare alternativet talar det faktum, 

 att på samma banvall förekomma de i provinsen utan all 

 fråga inhemska, ehuru ingalunda allmänna, arterna, Viola 

 collina, Salix lapponum, Equisetum hiemale m. fl., hvilka 

 väl ej få anses hafva lättare att sprida sig än Galium- 

 arterna. Arten är, om icke inhemsk, dock säkert naturali- 

 serad i Medelpad och ny för dess flora. 



Galium ajjarine v. spurium — Wattjom i en potatisåker. 



Thym^is chamcedrys — Wattjomsberget. 



Cuscuta europma — iakttagen 1885 vid Tivoli i Sundsvall; i år 

 sedd vid Wattjom och vid Näfsta (Selångers s:n). Den in- 

 samlades i september, sedan nattfrost inträffat, och hade än- 

 dock friska blommor, hvilket förhällande, i betraktande af 

 dessa arters känslighet för kyla, torde vara anmärknings- 

 värdt. 



Veronica liedercefolia — Wifsta varf, på barlast. 



Thalictrum kemense. — Den 2 Augusti, således efter den tid, då 

 de vanliga Thalictrum-formerna utblommat, träfl'ade jag en i 

 blomning stadd Thalictrum, som i allt öfverensstämde med 

 Hartmans beskrifning af ofvanskrifna art (i sista editionen). 

 Lokalen passade också till Wahlenbergs uppgift, att ar- 

 ten förekommer »prsecipue ad catarractas fluminum», ty den 

 växte vid en till Ljungan nerforsande bäck på en plats, 

 som vid sommarens början var vattenbetäckt. 



Då denne form i mina ögon ej till arten kunde skiljas 

 från Th. flavum, ansåg jag mig böra undersöka, huruvida 

 de gamle auktorerna uppdragit någon verklig artgräns 



Öfvers. af K. Vet.-Ahad. Förh. Arg. 46. N:o 2. 3 



