ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖIIIIANÜLINOAR 1889, N:0 2. 83 



Carex Goodenotighii t', ma^cula — Wattjom, såväl vid en bäck 

 på berget, som på slätten. Ej upptagen i den samman- 

 ställning af dylika former, som Fröman gjort i Bot. Not. 

 1886, pag. 164. 



Carex ccespitosa var. multißora mihi — stråblad 3 — 2, skärm 

 förlängda, bladlika, ax smala, tumslånga. 



Hela växten är ljusgrön (typen mörkare), dess strå- 

 blad 4 m.m. breda och ända till 10 å 20 cm. länga, oftast 

 nående till eller öfver axen, (typens stråblad äro 1 — 2, 

 sällan 3 m.m. breda och 5 cm. långa, ej nående axen) 

 dubbelveckade; de sterila årsskottens fjäll äro olikfärgade, 

 de nedersta svarta, de mellersta bruna, de öfversta gula; 

 stråskottens fjäll äro gulbruna; J-ax 3 — 2, 2 — 4 cm. långa, 

 cylindriska (hos typen ej öfver 1 cm.); cf-ax ensamt eller 

 nedtill försedt med 1 — 2 bi-ax; ?-fjäll smala, svarta med 

 grön raedelnerv, utdragna till en lång, fruktgömmet öfver- 

 skjutande spets; fruktgömmen plattade, sällan mognande; 

 O^-fjäll bruna, med ett smalt, ljust medianfält, längs midten 

 hopveckade. 



Växer i lika stora tufvor som typen, men hvarken 

 sterila skottblad eller strån böja sig tillbaka öfver tufvans 

 kanter, såsom sker hos typen, utan bibehålla sin upprätta 

 ställning. 



Den ansågs först af mig vara hybrid (ccesjntosa x Goo- 

 denoughii), men befans hafva godt pollen. Med v. strictce- 

 forrais Almqv., hvilken enligt Hn. Fl. ed. XI står emel- 

 lan C. strida och C. ccespitosa, torde den hafva föga fränd- 

 skap; deremot torde den ej vara långt aflägsen från var. 

 retorta FRIES i Bot. Not. 1843 och H. N. X: 78. Men 

 enär den senare skall hafva »spicis subpendulis» och namnet 

 redan förut torde vara användt i mer än en bemärkelse, 

 har jag upptagit ett nytt. 



Carex Personii — Rude (Tuna s:n). 



Carex chordorhiza — Wattjomsberget i en myr. 



