ÖFVEKSTGT AF K. VETENSK.-AKAl). FÖRHANDLINGAB 1889, N:0 2. 87 



kunna antaga, att amidogruppen deri intager en /':;-ställnin<r, 

 enär i annat fall aniidokarbonsyran vid destillation med baryt 

 eller kalk bort lemna «-naftylamin, då skilnaden mellan do båda 

 «-amido-/y-naftoésyror, som här kunna ifrägakoraraa nemligen (2,1') 

 och (2,4') är alltför ringa, för att de vid destillation med baryt 

 rimligtvis kunna förhålla sig så olika. Men äfven i det till en 

 viss grad sannolika fall, att ett /i-derivat här föreligger, äro två 

 fall tänkbara nemligen (2, 2') eller (2, 3'), mellan hvilka ett val 

 för närvarande ej kan träffas. 



Klors inyerkan på amido-/?-naftoesyra af smtp. 232°. 



Klorgas inleddes i en med något jod försatt varm lösning 

 af amidosyran i isättika, hvarvid till en början en fällning upp- 

 stod (sannolikt klorhydratet af amidosyran), som vid fortsatt 

 klorinledning och uppvärmning åter löstes. Efter stark öfver- 

 mättning med klor afdunstades hela lösningen till torrhet på 

 vattenbad, hvarefter återstoden digererades med vatten, som huf- 

 vudsakligen utlöste under reaktionen bildad salmiak. Den åter- 

 stående produkten digererades med alkohol vid vanlig temperatur, 

 då en del löste sig, en del blef olöst; den senare delen löstes i 

 varm isättika och kristalliserade derur i ljust rödgula nålar, som 

 under stark pösning smälte vid 235°. Föreningen var qväfvefri. 



1) 0,1822 gr., torkade vid 100°, gåfvo 0,2487 CO2 = 0,o678 



C och 0,0432 H2O =: 0,0048 H. 



2) 0,1709 gr. gåfvo 0,3280 AgCl = 0,08164 Cl. 



3) 0,1484 gr. gåfvo 0,2031 CO2 == 0,0.5.'J4 c och 0,0275 H.^0 



= 0,0030 H. 



Funnet Beräknadt för 



1. 2. 3. C.nH^Cl.OH.CO^H. CmHjClsOH.COjH. 



C 37,21 — 37,33 40,24 36,4 1 



H 2,63 — 2,02 1,84 1,3.7 



Cl — 47,62 — 43,30 48,96. 



Att döma af analysen torde föreningen till sin hufvudmassa 

 hafva varit dikloriden af en trikloroxi-/?-naftoesyra. 



Öfversigt af K. Vet.-Akad. Förh. Arg. 46. N':o 2. 4 



