88 EKSTRAND, OM NAFTOÉSYROR. V. 



För att emellertid se, huruvida densamma innehöUe lägre klor- 

 föreningar, behandlade jag den i nästan kokande isättikelösning 

 med klor till stark öfvermättning och upphettade sedan lös- 

 ningen på vattenbad, tills klorlukten försvunnit, hvarefter en i 

 svagt gulröda nålar kristalliserande förening afsatte sig, som 

 smälte under stark pösning vid 238° och i öfrigt alldeles liknade 

 den först erhållna substansen. Sammansättningen var äfven 

 densamma. 



0,1578 gr. gåfvo 0,2170 CO2 = 0,0592 C OCh 0,0288 H2O 

 = 0,0032 H. 



Funnet. Ber. f. CioHjClgOH . CO^H. 

 C 37,5 1 36,4 1 



H 2,02 1,37. 



Då det är antagligt, att en kloradditionsprodukt, sådan som 

 den ofvanstående, lätt afspaltar något klorväte vid upprepad 

 kokning med isättika, kan man deri finna en förklaring öfver 

 den för ringa klorhalten. 



Vid andra försök att klorera amidosyran gick jag till väga 

 på samma sätt, men den klorerade isättikelösningen fick nu stå 

 någon tid vid vanlig temperatur, hvarefter den filtrerades, då 

 dels salmiak dels en i vatten olöslig, flockig, purpurröd förening 

 afskildes, hvilken sistnämnda erhölls i för ringa mängd att kunna 

 undersökas. Det ättiksura filtratet åter lemnade vid afdunst- 

 ning en kristallmassa, hvilken digererades med varmt vatten, för 

 att aflägsna möjligen förhandenvarande spår af salmiak, samt, 

 då den ännu luktade något klor, med svafveldioxidhaltigt vatten, 

 hvarefter den löstes i alkohol, hvari den var temligen lättlöst. 

 Härur kristalliserade en förening i gråbruna blad, hvilka smälte 

 omkring 234°, ehuru ej skarpt. 



i) 0,2257 gr. gåfvo 0,3102 AgCI = 0,0767 Cl. 



2) 0,2034 gr. gåfvo 0,2765 AgCl = 0,0684 Cl. 



3) 0,2069 gr. gåfvo 0,3454 CO.j = 0,0942 C Och 0,0408 HoO 

 = 0,004 5 B. 



