



Funnet 







1. 



2. 



3. 



c 



— 



— 



45,5 2 



H 



• — 



— 



2,17 



Cl 



34,00 



33,6 3 



— 



ÖFVERSIGT AF K. VETRNSK.-AKAD. FÖUHANJJIJNOAR 1889, N:() 2. 89 



Beräknadt iör 

 CioHaCljOjCO^H. CioHaCljOHCOaH. 



43,0 6 45,2 8 



1,30 1,7 1 



34,74 36,5 3. 



Då föreningen var qväfvefri och de funna värdena tycktes 

 antyda, att föreningen ej var fullt ren utan innehöll en inbland- 

 ning af lägre klorderivat, behandlades den ånyo med klorgas i 

 varm isättikelösning, hvarefter en kristallmassa erhölls, som, 

 tvättad med svafveldioxidhaltigt vatten och omkristalliserad ur 

 alkohol, bildade hårda hopgyttrade blad, hvilka under pösning 

 smälte vid 237°. 



1) 0,1936 gr. gåfvo 0,3200 COo = 0,0873 C och 0,0380 HoO 

 = 0,0042 H. 



2) 0,2019 gr. gåfvo 0,2790 AgCl = 0,0690 Cl. 



Funnet 

 1. 2. 



C 45,09 — 



H 2,17 — 



Cl — 34,18. 



Trots den förnyade klorbehandlingen blef analysresultatet 

 detsamma, hvadan det är sannolikt, att den erhållna produkten 

 ej var fullt enhetlig, ehuru den äfven efter omkrlstallisering hade 

 samma utseende och smältpunkt. 



Calciumsaltet af syran, beredt genom dennas kokning med 

 vatten och calciumkarbonat, kristalliserade i långa gula nålar, 

 som voro mycket svårlösta äfven i varmt vatten. 



0,0924 gr., torkade mellan läskpapper, förlorade vid upp- 

 hettning till 160° 0,0118 1120 = 12,77°'^; återstoden 0,0806 gaf 

 0,0168 CaSO^ = 0,0049 Ca = 6,0 7 ?^. 



Formeln (C,oH3Cl30HC02)2Ca + 5H2O fordrar 12,65 f= H.O 

 och 6,44 % Ca i torrsubstansen. 



Huruvida föreningen bör uppfattas såsom en triklornafto- 

 kinon-/5?-karbonsyra eller en trikloroxi-/?-naftoesyra kan ej med 

 stöd af endast ofvanstående analyser afgöras, utan fordras jemväl 

 att känna några af föreningens reaktioner, hvartill dock mitt 



