ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1 8 8'.), N:0 2, 91 



Klors inverkan på amido-/y-naftoésyra af smtp. 219°. 



Klorgas fick inverka på en isättikelösning af amidosyrau, 

 alldeles såsom ofvau angifvits för den isoniera syran, och vid 

 afdunstning af lösningen återstod en seg massa, som digererades 

 med alkohol vid vanlig temperatur, hvarvid salmiak förblef olöst. 

 Ur alkohollösningen afsatte sig vid afdunstning en af små färg- 

 lösa nålar bestående kristallmassa, hvilka voro temligen svår- 

 lösta i kall alkohol och derför renades genom tvättning med 

 sådan. De smälte sedan under pösning omkring 258°. Vid en 

 särskild qväfvebestämning visade sig föreningen hålla ett obe- 

 tydligt spår qväfve. 



1) 0,1555 gr. gåfvo 0,2748 AgCl ==: 0,06 7 9 8 Cl. 



2) 0,1493 gr. gåfvo 0,2254 CO2 = 0,06 14 C OCh 0,0334 HjO 



= 0,0037 H. 



Funnet Ber. för 



1. 2. CioHjCUOH.COjH. CioH.a.OH.COjH. 



C — 41,12 40,49 40,24 



H — 2,47 1,23 1,83 



Cl 43,72 — 43,56 43,30. 



Sannolikt föreligger här dikloriden af en dikloroxi- 

 /i-naftoesyra, hvars hydroxylgrupp antagligen dock står i 

 annan ställning än den förut skildrade trikloroxinaftoesyrans. 



Vid ett annat försök, som i öfrigt utfördes på enahanda 

 sätt, fick den med klor öfvermättade isättikelösningen stå någon 

 tid, hvarunder ett i isättika svårlöst kristallpulver afskildes; 

 detta togs på filtrum, tvättades med varmt vatten, för att ut- 

 lösa salmiak, och omkristalliserades sedan ur varm isättika, då 

 föreningen erhölls i små färglösa blad, som smälte vid 237°. För- 

 eningen var qväfvefri. 



1) 0,1705 gr, gåfvo 0,2420 AgCl = 0,05988 Cl. 



2) 0,1375 gr. gåfvo 0,2312 CO2 = 0,0631 C och 0,0348 H2O 

 == 0,0038 H. 



