Öl'VERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖllHANDLINGAU 1889, N:0 2. 95 



Calciumsaltet (Ci„H5ClN02CO.>)2Ca + ÖH^O, erhållet genom 

 syrans kokning med vatten och calciumkarbonat, bildade fina 

 ljusgula nålar, som voro ganska svårlösta äfven i kokande vatten. 



0,1089 gr., torkade mellan läskpapper, förlorade vid upp- 

 hettning till 180° 0,0162 H2O = 14,8 7 %; ber. 14,2 6 ?^ H2O. 0,i9i5 

 gr. vattenfri substans gåfvo 0,0462 CaS04 = 0,oi359 Ca = 7,o9 %; 

 ber. 7,39 ?^ Ca. 



Etyletern, erhållen genom inverkan af klorvätegas på syrans 

 alkoholiska lösning, var lättlöst i varm alkohol, och lösningen 

 stelnade vid afsvalning till ett gelé af fina färglösa nålar, som 

 smälte vid 118^ 



0,2052 gr. gåfvo 0,4206 C02 = 0,1147 C Och 0,0760 HoO 



= 0,0084 H. 



Funnet. Ber. f. CioHsClNOjCOjC^Hg . 



C 55,89 55,82 



H 4,09 3,57. 



I den salpetersura moderluten från klornitro-/5?-naftoesyran 

 förblef äfven vid stark utspädning med vatten en förening löst, 

 och, för att erhålla den, afdunstades lösningen till torrhet, då 

 ett kristalliniskt pulver återstod, som till större delen lätt löstes 

 i eter. Eterlösningen afdunstades, och återstoden behandlades 

 med varmt vatten, hvarvid en del löste sig och en del förblef 

 olöst. Denna i vatten svårlösta förening var något seg och 

 smälte fullständigt först vid 190°, ehuru den började mjukna 

 redan långt förut. Denna förening liknar således till utseende 

 och smältpunkt den förut vid oxidation med kaliumpermanganat 

 erhållna trimellitsyran, men den är dock vida mera svårlöst i 

 vatten än denna. Den innehöll äfven omkring 8 % qväfve, och 

 det är ej otänkbart, att den till sin hufvudmassa varit en klor- 

 nitrobenzoesyra. Den erhållna mängden deraf var dock ej till- 

 räcklig för dess rening och analys. 



Monoklor-z^naftoésyra af smtp. 260°. 



Amido-/:/-naftoesyra af smtp. 219" diazoterades på samma 

 sätt, som nyss bli f vit angifvet för den isomera amidosyran, och 



