102 FORSLING, OM ß^ = /:/2-B^0MNAFTALINSULF0NSYEAN. 



Öfverfoi'ingen från araidosulfonsyra tili bromsuifonsyra till- 

 gick sålunda, att amidosulfonsyran uppslammades i alkohol och 

 en ström af salpetersyrlighet inleddes häri. Den så bildade 

 diazonaftalinsulfonsyran behandlades därpå med kopparbromur 

 och konc. bromvätesyra, hvarvid den i första hand bildade 

 kopparbromur-diazoföreningen omsattes till bromnaftaiinsulfon- 

 syra. Den sura lösningen neutraliserades med kaliumkarbonat, 

 hvarvid kaliumsaltet till bromnaftalinsulfonsyran utföll ur lös- 

 ningen. Detta salt, omkristalliseradt och renadt, har användts 

 för framställandet af alla följande derivat. 



Salter till ß^ = /?2-broninaftalmsulfonsyraii. 



Den fria bromsulfonsyran, som erhållits genom att dekom- 

 ponera bariumsaltet med svafvelsyra, är ytterst lättlöslig i vatten 

 och bildar vid utkristallisering härur ett hvitt kristalliniskt pul- 

 ver. Salterna till denna syra äro däremot tämligen svårlösliga 

 i kallt vatten. I varmt vatten lösa de sig i allmänhet lätt, och 

 afsätta vid lösningens afsvalning en mer eller mindre tydligt 

 kristallinisk fällning. Kalium-, natrium- och ammonium-salterna 

 äro lättast lösliga i vatten, livarför de öfriga salterna kunna af 

 dessa framställas genom att till deras lösningar sätta ett i vatten 

 lättlösligt salt af motsvarande metall. De äro tämligen bestän- 

 diga och tåla en upphettning af 180° C. Alla salterna hafva 

 före analyseringen blifvit torkade öfver svafvelsyra, hvarför i 

 sältornas formler endast upptagits det kristallvatten, som ej af- 

 gätt vid torkning öfver svafvelsyra. 



Kaliumsaltet — CjoHgBrSOgK + y.^ ^2^ — kristalliserar ur 

 vattenlösning i hvita raikrokristalliniska penslar af små nålar. 

 Efter torkning öfver svafvelsyra förlorar saltet vid upphettning 

 till 100° C. '/o molekyl kristallvatten. 



Analys: 1 procent 





Funnet. 



Beräknadt, 



K 



11,62 



11,70 



HoO 



2,7 1 



2,69. 



